ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 285, 2007-10-17 09:30

משה שרוני: בוקר טוב.

משה שרוני: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

משה שרוני: אנחנו דנים היום בפיקוח פרלמנטרי אחר יישום וביצוע חוקים שהתקבלו בוועדה: חוק שידורי הטלוויזיה (כתוביות ושפת סימנים), התשס"ה-2005.

עליזה אלון: רשות השידור מיישמת את החוק ככתבו וכלשונו.

עליזה אלון: אנחנו מיישמים כל סעיף וסעיף בו.

משה שרוני: במאה אחוזים?

עליזה אלון: במאה אחוזים ויותר.

עליזה אלון: אנחנו מתבקשים לעשות 60 אחוזים ואנחנו עושים יותר.

עמוס: רשת מיישמת את החוק ככתבו וכלשונו ולעתים בעשרות אחוזים יותר.

ניר גרסון: המועצה לשידורי כבלים ולוויין היא לא גוף משדר.

ניר גרסון: אנחנו מפקחים על כל השידורים של חברת הכבלים HOT וחברת הלווין.

ניר גרסון: תחת הפיקוח שלנו יש עשרות ערוצים מקומיים והתפקיד שלנו לפקח שהם ימלאו אחר החוק.

ניר גרסון: הקדשנו ליישום החוק הזה הרבה משאבים, הרבה זמן והרבה פעילות כי אם שמתם לב, הסעיף בחוק שמתייחס לשידורים בכבלים ובלווין הוא מאוד מסובך ומורכב.

ניר גרסון: יש לנו את הנתונים של שנת 2006 והם מראים על קיום כמעט מושלם עם חריגות מאוד קטנות של חברות הכבלים ושל חברת הלווין.

ניר גרסון: אנחנו כמובן בהליכי בירור, הטמעה ובשאיפה שבשנת 2007 גם החריגות הקטנות לא יהיו.

קריאה: אתה יכול לפרט קצת יותר?

ניר גרסון: הביצוע הוא מלא, פרט לדברים שכנראה הייתה בהם חריגה קטנה.

ניר גרסון: אני יכול לומר לכם שלפי סעיף 6 לחוק השידורים, הכתוביות בשפת הסימנים, חברת HOT וחברת YES נדרשות כל אחת לשדר מכסה מלאה לפי החוק בחמישה ערוצים מרכזיים.

ניר גרסון: המועצה לשידורי כבלים בחרה - אחרי התייעצות עם אנשים עם לקות שמיעה ועם הנציבות – חמישה ערוצים מרכזיים לפי קריטריונים של אחוז צפייה, אחוז הפקות, ובערוצים האלה צריכה להיות מכסה מלאה לפי הוראות החוק.

ניר גרסון: בערוצים האלה היה קיום מלא של החובה של 40 אחוזים כתוביות ו-50 אחוזים כתוביות, פרט לערוץ אחד, ערוץ ההיסטוריה, שנמדד ביצוע בשנת 2006 של 28 אחוזים בלבד ואנחנו בהליכי בירור מול החברות שבפיקוחנו ואנחנו נדרוש את התיקון ואת הביצוע המלא בשנת 2007.

ג'ודי וסרמן: מה עם הערוצים הייעודיים?

ניר גרסון: בחוק יש את התקופה של שלוש שנים מהמועד בו הערוץ התחיל לשדר.

ניר גרסון: אני לא בטוח שיש לי את הנתונים לגבי התקופה, לפחות לא ב-2006, כי הנתונים יכולים לבוא רק בסוף השנה.

ניר גרסון: אין לי את הנתונים לשנת 2007, בחלק מהמקרים בתחילת 2006 זה לא חל עליהם.

ניר גרסון: לגבי הערוץ הרוסי, האמת היא שיש בעיה וזאת אולי בעיה ברישום החוק כי לכאורה החוק חל עליו אבל למעשה חובת הכתוביות חלה רק על תוכניות שהן בעברית או בערבית.

ניר גרסון: לכן מהותית החובה לא חלה על הערוץ שמשדר בשפה הרוסית.

ניר גרסון: בערוץ המוסיקה, מבחינה מהותית חלק נכבד מהתוכניות שלו, כיוון שהן תוכניות מוסיקה, הן לא כפופות לתחולת החוק והתוכניות המעטות שהן לא מוסיקה פרופר, אכן – אם אני זוכר נכון – מאמצע שנת 2007 החובה מתחילה לחול ואנחנו מוודאים שהם יישמו את החוק.

ג'ודי וסרמן: אם כן, לגבי הרוסית זה לא מתבצע בכלל?

ניר גרסון: לגבי הרוסית, אני אפנה אותך לסעיף הרלוונטי.

ניר גרסון: סעיף 1, סעיף ההגדרות: "תוכנית מוגדרת כתוכנית המשודרת בערוץ טלוויזיה שהדיבור בה הוא בשפה העברית או הערבית".

ניר גרסון: מההגדרה הזאת נגזרות גם כל החובות בחוק, לרבות החובה לכתוביות והחובה לשפת הסימנים.

ניר גרסון: מסיבה הזאת, גם עם תום תקופת החסד הראשונה של השלוש שנים, למעשה לפי החוק אין על הערוץ בשפה הרוסית חובה ללוות בכתוביות ובשפת הסימנים תוכניות ברוסית.

ניר גרסון: יש להם היקף מאוד קטן של תוכניות בעברית ושם אנחנו נוודא שהחוק ייאכף.

משה שרוני: אנחנו נבדוק את הנושא הזה.

דוד הרפז: למה הציבור לא יודע מי אלה חמשת הערוצים הללו?

ניר גרסון: מי אמר שהוא לא יודע?

דוד הרפז: אני כהורה לילד לקוי שמיעה לא יודע על כך.

ניר גרסון: המועצה לשידורי כבלים מפרסמת בכל שנה דוח שנתי מקיף על כל ההחלטות שלה בכל הנושאים לרבות הנושא הזה.

ניר גרסון: לדעתי זה לא קיים בגופי פיקוח אחרים על התקשורת, אבל כל ההחלטות של מועצת הכבלים מפורסמות באתר האינטרנט של המועצה ודרך אגב, ממש בשבועות הקרובים הוא עובר שדרוג והוא ייראה יותר טוב ויותר נוח לשימוש.

ניר גרסון: פרט לזה, כמו שאמרתי קודם, ההחלטות האלה שנמצאות בחוק התקבלו לאחר התייעצות עם ארגוני החירשים ועם הנציבות.

ניר גרסון: אני אתן לך את הכתובת של האתר, או אם תיתן לי את כתובתך, נשלח אליך את הפרטים.

בלהה ברג: נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלים פנתה לכל הגופים המפקחים בבקשה לקבל דוחות על יישום החוק אבל לצערנו כבר הפרה ראשונה של רשות השידור היא שעד היום, למרות פניות חוזרות ונשנות, לא קיבלנו שום דוח על יישום החוק.

בלהה ברג: לכן אנחנו בוודאי לא יכולים לחוות דעה אבל אני לא חושבת שרשות השידור, שטענה בפנינו שאין דוח בפניה, יכולה לומר שהחוק מיושם כי ברשות השידור אין שום נתונים לגבי יישום החוק.

בלהה ברג: לגבי שפת סימנים, יש בהחלט הפרה של החוק ולא מבצעים את הדרישות.

משה שרוני: לא מיישמים.

בלהה ברג: לא מיישמים.

בלהה ברג: פנינו לרשות השנייה וביקשנו להבהיר את זה לגופים המשדרים והרשות השנייה קיבלה את העמדה שלנו והעבירה את הדרישה שלנו לגופים המשדרים.

בלהה ברג: הגופים המשדרים לא מבצעים את הדרישה הזאת.

ניר גרסון: מתי נשלח המכתב?

ניר גרסון: לא קיבלנו מכתב כזה.

בלהה ברג: המכתב נשלח מיד אחרי החגים, מיד אחרי סוכות כך שיכול להיות שעדיין הוא לא הגיע אליכם.

בלהה ברג: בכל אופן, דרשנו זאת וגם שלחנו לכל אחד מהגופים המפקחים תבנית של סוג הדוח בו אנחנו מעונינים ואופן הכתיבה של הדוח.

בלהה ברג: זה לא יהיה לגבי 2006 אלא זה יהיה לגבי 2007 ואנחנו כן נבקש שיעמדו בדרישות האלה.

טובה רקנטי: נציבות שוויון לאנשים עם מוגבלים לא קיבלה מאף אחד מהגופים המפקחים כל מידע בעניין פרסום כפי שמחייב החוק לפרסם אילו תוכניות הם מלווים בכתוביות ובשפת הסימנים על גבי לוחות או מודעות של השידורים שלהם כאשר הרבה פעמים מדובר בלוחות מודעות באינטרנט.

טובה רקנטי: הם אמורים לפרסם זאת אבל לא קיבלנו כל מידע האם בוצע פרסום כזה או לא בוצע פרסום כזה.

בלהה ברג: על פי החוק מנכ"ל משרד התקשורת היה צריך למנות ועדת תיאום בין הגופים המשדרים כדי לקבוע איזושהי חלוקה ביניהם וגם ועדת התיאום הזאת לעניות דעתנו לא מונתה עד היום.

משה שרוני: נציג ערוץ 2 איחר לישיבה בגלל הפקקים בכבישים, ההתנצלות מתקבלת.

דורון אבני: התנצלותי על האיחור.

דורון אבני: בהתייחס למחויבויות המינימום של החוק, כפי שאכן צוין כאן אני שמח לבשר לוועדה שככלל – ותכף אני אגע בנקודות החורגות מהעניין הזה – הזכיינים, ערוץ 2, רשת, קשת, הטלוויזיה החינוכית, וערוץ 10 עומדים במחויבויות ואפילו למעלה מכך בעשרות אחוזים.

דורון אבני: אני מבקש לתת לוועדה תחושה, ואני אשמח אם יושב-ראש הוועדה יהיה מעונין בכך להמציא לכם את הדוח, אותו דוח שהמצאנו לנציבות.

משה שרוני: כן, רצוי.

דורון אבני: אם מדברים על המחויבות להוספת כתוביות בעברית בתוכניות הדוברות עברית, הרי שלרשת המחויבות הייתה 40 אחוזים והיא ביצעה 67 אחוזים, לקשת המחויבות הייתה 40 אחוזים והיא ביצעה 74 אחוזים, לערוץ 10 המחויבות הייתה 40 אחוזים והיא ביצעה 65 אחוזים.

דורון אבני: את זה אנחנו רואים בהרבה חתכים שמחויבים על פי החוק.

דורון אבני: עוד נקודה שראוי לציין היא לגבי נושא החדשות.

דורון אבני: אכן, כפי שהנציבות ציינה נדרשת הקמה של ועדת תיאום שתכריע באילו ערוצים ישודרו שידורי חדשות כדי שלמען כבדי השמיעה נשמור על רציפות לאורך כל השבוע כאשר בכל יום ניתן יהיה לצפות בתוכנית חדשות עם שפת סימנים.

דורון אבני: אנחנו שמנו לב שוועדת התיאום הזאת לא הוקמה על ידי משרד התקשורת ופנינו מיוזמתנו למשרד התקשורת וביקשנו להקים את הוועדה הזאת.

דורון אבני: אני יודע שהנושא מטופל על ידי משרד התקשורת.

דורון אבני: לגבי ערוץ 10, הם אמנם לא תרגמו לשפת סימנים מהדורת חדשות בשעת השיא, אבל חשוב לציין – ואנחנו עכשיו לומדים את ההשלכות של זה כי אין לזה מחויבות בחוק – שהם תרגמו לשפת סימנים את כל המבזקים, כולם, שמשודרים מדי יום בשעה 8:00 בבוקר במהלך כל שנת 2006.

דורון אבני: זאת לא מחויבות שחלה על פי החוק כי על פי החוק הם היו צריכים לתרגם לשפת סימנים בערב אבל הם לא עשו את זה, וציינו זאת בדוח, ואנחנו לומדים עכשיו את ההשלכות של העובדה שהם עשו זאת בבוקר ואולי נציע אפילו תיקונים לחוק או דברים ברוח הזאת.

דורון אבני: בשורה התחתונה, אם נסכם, אנחנו רואים שהחוק באמת מיושם, הזכיינים הטמיעו היטב את ההוראות, אנחנו מקפידים על ההוראות האלה כי אנחנו חושבים שהן חשובות מאין כמותן, יש כמה נקודות שעדיין נותרו פתוחות ואנחנו כמובן נסגור אותן.

דורון אבני: לצד זה אני שב ומזכיר שיש את המחויבות של הרשות השנייה לגביה נפרסם דוח בעוד כשבועיים.

פיני יצחקי: שר התקשורת אימץ ורוצה לראות את יישום החוק על ידי כל הגופים המשדרים.

פיני יצחקי: אני מחזיק בידי את הדוח עליו דיברו כאן והוא מיועד לגברת בלהה ברג, מכתב של הרשות השנייה, חתומה עליו איילת מצגר, המנכ"לית הקודמת.

פיני יצחקי: המכתב מחודש מאי 2007.

פיני יצחקי: יש פה דוח שמסכם את כל שנת 2006, את כל המעקב אחר רשת, קשת, הטלוויזיה החינוכית וערוץ 10.

פיני יצחקי: כפי שהיא כותבת במכתב כל הזכיינים עומדים במחויבות הקבועה בחוק ואף בהיקפים גבוהים מהנדרש.

פיני יצחקי: במכתב מצביעים על הפרה אחת בלבד של ערוץ 10, של שעה ו-17 דקות.

פיני יצחקי: כלומר, חוסר של שעה ו-17 דקות וערוץ 10 נמצא בתהליך הפרה כאשר בדרך כלל קונסים את הערוץ בגין ההפרה בדקות פרסום או משהו כזה, מעין תשלום קנס כזה או אחר.

פיני יצחקי: בסך הכל אנחנו רואים שבאמת – כמו שעורך-דין דורון אבני ציין – כל הזכייניות עומדות בהוראות החוק והרבה מעבר לנדרש.

פיני יצחקי: יש כאן פירוט של כל השעות שמראה בדיוק באיזה תוכניות, בשעות הפריים, בשעות החדשות וכולי.

משה שרוני: מה בקשר להקמת ועדה?

פיני יצחקי: זה בידי מנכ"ל משרד התקשורת.

משה שרוני: מתי תמונה הוועדה?

פיני יצחקי: הוועדה כוללת גם נציגים של משרד החינוך, של רשות השידור, של כל מיני גופים שנוגעים בדבר וכל אחד מהם היה צריך להמציא את שם נציגו לוועדה.

פיני יצחקי: אני יודע שמנכ"ל משרד התקשורת מרכז את הוועדה אבל אני לא יכול לומר כרגע בדיוק מתי היא עומדת להתכנס אבל אני יודע שזה קורה בתקופה הזאת.

משה שרוני: אם משרד החינוך לא נותן את שם הנציג שלו, תקים את הוועדה ותשלח לי הודעה כדי שישלח את נציגו.

פיני יצחקי: אני מוכן להתחייב בפני הוועדה להמציא לכם ברגע שיהיו לי את הנתונים.

משה שרוני: זה לא יכול להיות שאתם לא מקימים את הוועדה הזאת כי היא מאוד חשובה.

פיני יצחקי: אני יודע שכרגע היא בהליכי הקמה.

בלהה ברג: ב-10 במאי אנחנו קיבלנו מכתב ממשרד התקשורת שהוועדה הזאת בתהליך הקמה.

בלהה ברג: אנחנו נמצאים היום ב-17 באוקטובר.

פיני יצחקי: אני לא יודע לענות על זה.

משה שרוני: הוועדה הזאת חייבת לקום כמה שיותר מהר.

משה שרוני: אם משרד ממשלתי מסוים לא נותן את נציגו, אתה תקיים את הישיבה ותשלח הודעה לאותו משרד ובקשה לשלוח את נציגו.

משה שרוני: לא צריך לחכות.

פיני יצחקי: לפני מספר חודשים חבר הכנסת רן כהן הגיש שאילתה לשר התקשורת ושר התקשורת ענה לו והציג את הדברים שנאמרו כאן.

פיני יצחקי: בחודשים האחרונים נפגשנו עם המיזם של יוצאים מהבועה ונמצא לידי מר אורי גלזר שהוא מנהל את הנושא הזה ואני מבקש שהוא יציג כאן את הנושא שאמור לתת פתרון של ממש עד כדי הנגשה מרבית, בעצם אולי יכול לפתור את כל הבעיה של כתוביות ושפת הסימנים לטובת החירשים וכבדי השמיעה.

פיני יצחקי: כמו שהוא אמר, זאת לא רק בעיה שלהם אלא זאת גם בעיה של עולים חדשים, של קשישים, של אנשים שמתקשים לשמוע והרבה יותר קל לקרוא את הכתוביות מאשר רק לשמוע כי לפעמים מדברים מהר מדיי או משהו כזה.

פיני יצחקי: כל הביצוע ייעשה ON LINE, גם בשידור חי ולא רק בתוכניות מוקלטות, ואפשר יהיה לעשות את זה גם בשידורי הפריים טיים.

פיני יצחקי: אני מבקש לתת לאורי גלזר את רשות הדיבור.

תומר קרני: נאמר כאן שהייתה הפרה מצד רשות השידור באי-הגשת דוח.

תומר קרני: אנחנו חולקים על האמירה הזאת והנושא הזה נמצא בבירור משפטי כרגע בינינו לבין הנציבות.

ניר גרסון: הבהרה למה שאמרה היועצת המשפטית של הנציבות.

ניר גרסון: לגבי הדוח שהגשנו לנציבות, אנחנו מפקחים על בין 50 ל-60 ערוצים ומטבע הדברים, ציינה עורכת-הדין בלהה ברג שהדוח שלנו לא היה מפורט די הצורך.

ניר גרסון: כמו שכתבנו בדוח עצמו, הגשנו את הסיכום כי כאשר מדברים על החומר הגולמי מדובר במאות רבות של עמודים.

ניר גרסון: לכן הגשנו להם סיכום.

ניר גרסון: אם הם רוצים, אנחנו נשמח לספק להם את הכל, אבל זה היה לפני חודשיים.

משה שרוני: אפשר לשלוח תקציר.

ניר גרסון: את החומר הגולמי, בבקשה.

משה שרוני: גם בתקציר אפשר לציין את הדברים.

ניר גרסון: ציינו את הכל.

ניר גרסון: מדובר במאות ואולי אפילו באלפי עמודים.

משה שרוני: אתם צריכים להגיע להבנה עם הנציבות.

ניר גרסון: אנחנו מנסים.

בלהה ברג: אני חושבת שאין בעיה.

בלהה ברג: אנחנו ניצור אתך קשר, נדריך אותך בדיוק איזה נתונים חסרים לנו ונשמח לקבל אותם.

משה שרוני: תגיעו להסכמה ביניכם.

אורי גלזר: את פרויקט יוצאים מהבועה התחלתי במלחמת לבנון השנייה, בשנת 2006.

אורי גלזר: אני רוצה לציין כאן את מערכות הרגולציה, את הרשות השנייה, מועצת הכבלים והלווין, הזכיינים ולומר שהפרויקט הזה נולד בתוך מספר ימים.

אורי גלזר: הזכיינים ומועצת הכבלים והלווין, הרשות השנייה והמערכות, פתחנו אפיק נוסף מ-8:00 בערב עד 12:00 בלילה והיה שידור, אותו שידור של ערוץ 2 עם בועה גדולה.

אורי גלזר: עמותת שמע תמכה במתרגמות.

אורי גלזר: המערכת עד היום היא מערכת פרטית שממומנת מהכיס שלי ואתם יכולים לראות כאן שיש התערבות וליווי של כל הזכיינים ועמותות החירשים וכבדי השמיעה כדי להגיע לפתרון.

אורי גלזר: בפועל אנחנו מקבלים את השידור ישר מהאולפן, יש מערכת הקלדה שכרגע סיימנו את המחזור הראשון של ההכשרה להקלדה כאשר המיקוד שלנו הן אימהות חד הוריות, סטודנטים, ואם זה יצליח גם עיוורים יוכלו להקליד ולהתפרנס מזה.

אורי גלזר: אנחנו משלמים ביד רחבה כי אנחנו מקבלים את זה כתרומה.

אורי גלזר: המערכת של השידור החי הוא מלכ"ר.

אורי גלזר: האינטרס העסקי שלי הוא השידורים המוקלטים ואז אני בונה לי מערכת שיושבת טוב.

אורי גלזר: יצאה כאן חשיבה אחרת לגמרי, גם מבחינת הזכיינים, גם מבחינת החירשים וכבדי השמיעה, שיש פה כוונה שאפשר להוציא ולהפוך את הגלגל, להסתכל על זה איך שאנחנו מחליטים, אבל אז יצא לנו 1,800 שעות שנתיות פר ערוץ, גם כתוביות וגם שפת הסימנים.

אורי גלזר: בעולם רגילים לאיחור של 2-2.5 שניות ואני מנסה עדיין לשכנע את הזכיינים שאנחנו נזיז את כל הליין כמה שניות אחורה, זאת אומרת, הקריין אומר שלום בשעה 5.59 ו-50 שניות, אבל לבית זה מגיע רק ב-8:00.

אורי גלזר: אז כל מה שאני מדבר מופיע בו-זמנית.

אורי גלזר: אפשר לעשות את זה בצבעים שונים.

אורי גלזר: הוא מתחיל לדבר ואפשר להחליף צבע, אפשר להכניס אייקונים אם שומעים כלב ברגע, אייקון של כלב או טלפון או פעמון כנסייה.

אורי גלזר: יש אין סוף משחקים עם זה.

אורי גלזר: זאת המערכת שכרגע מוקמת בשיתוף גופי השידור ובשיתוף העמותות.

משה שרוני: יש לשבח את המהלך הזה.

משה שרוני: אני חושב שמסתבר שאפשר לעשות דברים בלי חקיקת חוק.

אורי גלזר: פיני יצחקי הציג את הפרוייקט בפני שר התקשורת ולשכת שר התקשורת עם הצוות עונים לטלפון, מטפלים ואני רואה תגובות.

אורי גלזר: יש התייחסות רצינית מכל הגופים, גם מגופי עמותות החירשים וכבדי השמיעה.

אורי גלזר: כולם מבינים שיש פתרון ואפשר להפעיל אותו.

אורי גלזר: ברגע שהרשות השנייה – ודורון עמד בראש המהלך הזה – אישרה שנעלה תרומה וזה יופיע רק למי שמקבל את השירות ולא לכל המדינה, יש פתרון וזה פתרון שנותן הרבה יותר ממה שהחוק התכוון.

וילמה מאור: מקבלי השירות יידרשו לממן את השירות?

אורי גלזר: לא.

פיני יצחקי: זה ממומן על ידי תרומה אבל זאת תרומה של חברה מסחרית כלשהי.

משה שרוני: החברות מממנות את הפרסום, אבל זה לא הכסף אלא החברות מרוויחות מהלקוחות שקונות את כל המוצרים שלהן.

אורי גלזר: היום זה נקרא תקציב קשרי קהילה.

אורי גלזר: כל חברה שמכבדת את עצמה מחזיקה תקציב כזה ולפעולות האלה הוא מיועד.

זהבית שחף: כנראה שחברי ניר מהמועצה קיבל עדכון לא עדכני.

זהבית שחף: בנוגע לשפת הסימנים, אני רוצה לציין שחברת YES עומדת בפי שניים מדרישת החוק.

זהבית שחף: זה משהו שרציתי להבהיר, שאנחנו באמת עושים את כל המאמצים לעמוד בהוראות החוק.

ניר גרסון: ציינתי שזה לא סופי.

משה שרוני: אנחנו מברכים אתכם על שאתם עומדים מעל דרישות החוק.

דוד הרפז: תסלחו לי אם אני אדבר בלשון בני אדם ולא בלשון של פרקליטים.

דוד הרפז: אני בא מהצד שאמור להיות זה שמשתמש.

דוד הרפז: לכאורה הכל טוב ויפה, עומדים בדרישות החוק.

דוד הרפז: מישהו בא ואומר לי שהוא עומד בדרישות החוק, פתאום באה הנציבות, שהיא משרד ממשלתי, ואומרת שהיא לא קיבלה שום דוח.

דוד הרפז: עם כל הכבוד לך אדוני, אני לא מתרשם מהשיעורים של עמידה בכתוביות למרות שעומדים בזה מכיוון שבמדינת ישראל, לשמחתי, לשמחת לקויי השמיעה, לא נהוג דיבוב.

דוד הרפז: כל התוכניות הקנויות ומדברות לשון שאינה עברית, הן מתומללות בכתוביות, מלבד התוכניות לילדים.

דוד הרפז: כאשר חוקקנו את החוק בעזרת חבר הכנסת יהלום בקדנציה הקודמת אפשרנו מרווח עד 2013 נדמה לי על מנת לעמוד בתמלול של שידורים חיים, שילמדו את הנושא ויתארגנו.

דוד הרפז: השנה הזאת, 2007, השנה הראשונה ליישום החוק, מהדורת חדשות אחת יומית – לא בכל ערוץ, אלא כל יום בערוץ אחר – לא עומדים בזה.

דוד הרפז: מצפצפים על החוק.

דוד הרפז: מהדורת החדשות של שעה 8:00 או 9:00 לא מתורגמת לכתוביות ולשפת סימנים.

דוד הרפז: זאת הדרישה הראשונה לשידורים חיים.

דוד הרפז: 2007 זה הפיילוט.

דוד הרפז: חצי שעה-שעה ביום לערוץ, אחת ליומיים בממוצע אם יש שלושה ערוצים, אבל לא עומדים בזה.

ג'ודי וסרמן: דרישת החוק לעניין שנת 2007 היא לגבי כותרות ולא לגבי כתוביות.

ג'ודי וסרמן: החובה לגבי כתוביות מתחילה בשנת 2008.

ג'ודי וסרמן: זה היה המדרג שהחוק קבע.

ג'ודי וסרמן: ב-2007 יש חובה לכותרות ומהדורה מרכזית יומית אחת בשעות השיא.

טובה רקנטי: אני אבהיר.

טובה רקנטי: החובה בשנת 2007 היא לתרגם את עיקר הכותרות, את עיקר התוכן של המהדורה.

טובה רקנטי: מהדורת החדשות מורכבת מכתבות כתבות.

טובה רקנטי: לא יכול להיות מצב שבו עיקר התוכן של מהדורה של שעה יינתן בכותרות של 60 שניות בתחילת המהדורה.

טובה רקנטי: הרי משהו בזה לא הגיוני.

טובה רקנטי: אנחנו נמצאים בתהליך מאוד ארוך של ניסיון לשכנע וגם לאכוף את העמדה שלנו שעיקר התוכן של המהדורה הוא לא כתוביות שאמורות לתרגם מילה במילה, אבל הוא צריך להיות מובא בכל כתבה וכתבה כדי שיהיה את עיקר התוכן של הכתבה כי אחרת לא עמדנו בדרישות החוק.

טובה רקנטי: הדבר הזה בהחלט לא מבוצע ומר הרפז צודק.

דוד הרפז: מצד שני אתה בא ואומר שהזכיינים מה שמעניין אותם זה רק כסף אבל יש פה רשות ציבורית שממומנת מכספי כולנו.

דוד הרפז: נראה לי שיש פה נתק כי אתם אומרים א' והם אומרים ב'.

דוד הרפז: לא ברור לי לגמרי מה קורה.

משה שרוני: אני אזרז את הקמת ועדת התיאום והיא תקום כמה שיותר מהר.

בלהה ברג: לגבי רשות השידור, אני מבקשת להדגיש שהרשות לא רק זו שלא העבירה דוח אלא הובא לידיעתנו – חשבתי שזה יעלה כאן – מכתב מרשות השידור שהיא אומרת שהיא לא יכולה לבצע את כל הוראות החוק מחוסר תקציב.

בלהה ברג: היום לבוא ולשמוע שהחוק מתבצע, זה מאוד מרחיק לכת.

תומר קרני: אני לא יודע על איזה מכתב את מדברת.

משה שרוני: אנחנו רוצים לקדם את החוק הזה ככתבו וכלשונו ואני חושב שצריך להיות תיאום וצריך לבדוק את כל הדברים.

משה שרוני: לפני שמתלוננים, צריך לבדוק עד הסוף.

משה שרוני: נכון שאין הרבה כסף ברשות השידור ורוצים לקצץ להם, ויש שם בעיות, אבל אותנו זה לא מעניין כי הם חייבים ליישם את החוק.

משה שרוני: אני חושב שאפשר בתיאום אמיתי להגיע להרבה דברים.

דורון אבני: שתי הבהרות קצרות בקשר למה שנאמר כאן.

דורון אבני: כל הנתונים שמופיעים בדוח הם בהתאם לחוק.

דורון אבני: כלומר, כשאני אומר שעשו 74 אחוזים, אני לא מתייחס לכתוביות שליוו תוכניות באנגלית למשל.

דורון אבני: זאת אומרת, כל הכתוביות שמופיעות על גבי המסך בתוכניות מרכש זר, בכלל לא נכנסות לאחוזים שלנו וכל זה מעבר.

דורון אבני: אם אמרתי 74 אחוזים מהתוכניות בעברית לוו בכתוביות בעברית, הרי שאם נתייחס לכלל התוכניות שלוו בכתוביות בעברית והאחוזים כבר שואפים לכיוון ה-90 אחוזים או אפילו למעלה מכך.

תומר קרני: רציתי להתייחס למה שאמרה עורכת-הדין ברג לגבי המכתב.

תומר קרני: אני לא מכיר את המכתב שהיא מדברת עליו.

בלהה ברג: אני אעביר אותו אליך.

תומר קרני: תעבירי.

תומר קרני: יש התכתבויות נוספות ואנחנו בתכתובת מול הנציבות לגבי הדוח.

תומר קרני: דוח לא קיבלתם ולנו יש נימוקים טובים למה לא הגשנו דוח לגבי השנה שעברה שבה לא היה גוף מפקח.

משה שרוני: אפשר לדעת מה הנימוקים הטובים?

תומר קרני: אני לא רוצה לפרט אותם כרגע כי זה מצוי בבירור משפטי מול הנציבות.

טובה רקנטי: הנציבות מבקשת שהאדון יפרט.

טובה רקנטי: אם הנושא לא מפורט כי הוא מצוי בדיון אתנו, הנה, אנחנו מבקשים שתפרט.

משה שרוני: האדון אומר שיש עכשיו נושא משפטי ואני לא רוצה להיכנס לזה.

טובה רקנטי: הוא אומר שהנושא המשפטי הוא אתנו.

טובה רקנטי: האדון מתכתב אתנו משפטית ומסרב להעביר אלינו את דוח 2006.

תומר קרני: אני לא מסרב להגיש את הדוח.

טובה רקנטי: אז תגיש אותו.

טובה רקנטי: אנחנו נמצאים 10 חודשים מתום השנה ורשות השידור מסרבת להעביר את דו ח 2006.

תומר קרני: אדוני, אני לא חושב שזה המקום לפתוח את התכתובת ואת הטענות שהעלתה רשות השידור בפני הנציבות.

תומר קרני: הדברים האלה צריכים להתברר בינינו לבין הנציבות והם יתבררו בדרך כזאת או אחרת.

תומר קרני: אני לא חושב שזה המקום להעלות אותם.

משה שרוני: נכון.

אורי גלזר: עוד מילה אחת לגבי הפרוייקט ולגבי הוויכוח שמתנהל כאן כרגע.

אורי גלזר: פיתחנו מערכת עם צוות הנציבות ואפשר לראות במזכר שהגשתי שהתחלנו לבנות את הסייגים ואת הכללים לפעילות מלאה.

אורי גלזר: העבודה שלנו עם הנציבות היא מלאה ואם נוכל להסתכל על זה קדימה, הוויכוחים האלה ייחסכו לנו בעתיד.

משה שרוני: אם אתה חושב שהוויכוחים ייפסקו, אתה טועה.

משה שרוני: תמיד יהיו ויכוחים.

אחיה קמארה: נאמרו כאן דברים רבים ואני רוצה להוסיף נקודה אחת.

אחיה קמארה: כאשר חוקקנו את החוק, ההסכמה שלנו של אנשים כבדי שמיעה עם גופי השידור הייתה בעיקר לגבי השידורים החיים.

אחיה קמארה: לנו זה הדבר הכי חשוב כי אנחנו רוצים לדעת מה קורה בחדשות.

אחיה קמארה: זה חשוב לנו בשעות שיא, שהם בדרך כלל בשידור חי, והם הכי פופולריים.

משה שרוני: התשובות זה לא העניין.

משה שרוני: העניין הוא שב-1 בינואר 2008 הם צריכים לבצע את זה.

משה שרוני: אני בטוח שהם מוכנים.

קריאה: אנחנו בהחלט נהיה מוכנים.

משה שרוני: הרשות השנייה.

דורון אבני: כן.

דורון אבני: אנחנו כבר היום התחלנו ואנחנו לא מדברים על תיאוריות אלא אנחנו כבר בחיי המעשה.

משה שרוני: אתה מדבר על פרקטיקה.

דורון אבני: כן.

דורון אבני: לפני שלושה שבועות העלינו כבר ניסוי.

דורון אבני: אנחנו משדרים גם דרך הלווין פתוח לכל עם ישראל והעלינו ניסוי של כתוביות סמויות והניסוי עבר בהצלחה.

דורון אבני: בימים אלה אנחנו רוכשים מערכת גיבוי למערכת הזאת, כך שמבחינת אספקה לזכייני הרשות השנייה שהחובה מוטלת עליהם לצרף את הכתוביות, לספק להם את האמצעי הטכני להעלות לצופים את הכתוביות, אנחנו ועוד איך נהיה ערוכים אפילו עוד לפני סוף השנה.

שמואל אמיתי: יושבים כאן אנשים וחושבים שאנחנו תמימים.

שמואל אמיתי: רשות השידור, עד היום שפת סימנים בחדשות או בכל מקום אחר לא רק שלא נותנת אלא שגם לא מתייחסת אלינו ולא מגיבים על השאלה למה הם לא מופיעים.

שמואל אמיתי: מספרים על איזה דוח או דברים מהסוג הזה, אבל אנחנו לא נמצאים בערפל או במדינה אחרת אלא אנחנו כאן.

שמואל אמיתי: רשות השידור שהוא רשות ממשלתית, למרות ההתכתבויות, למרות הלחץ מכל הכיוונים, לא מתייחסת לנושא הזה.

דורון אבני: ייצפה אדוני בערוץ 1.

משה שרוני: יש יושב-ראש דירקטוריון, יש מנכ"ל, אי אפשר להיפגש אתם?

שמואל אמיתי: לא.

שמואל אמיתי: אי אפשר.

שמואל אמיתי: הם אפילו לא עונים למכתבים.

משה שרוני: רציתם להיפגש אתם וזה לא התאפשר לכם?

משה שרוני: אני מתפלא?

ג'ודי וסרמן: לעניין הדרישות לרשות הראשונה, מעבר לבקשות לקבלת דוח, עשיתם עוד דברים?

תומר קרני: המועד לביצוע הצו עוד לא הגיע.

בלהה ברג: המועד לביצוע הצו השני שמוצע, שהוא המועד האחרון, הוא ה-28 בחודש הזה שזה בדיוק בעוד שבועיים מהיום.

משה שרוני: אני בטוח שתקבלי את זה.

בלהה ברג: הוצאנו צו ראשון והייתה טענה שהאדם אליו הפנינו את הצו באופן פורמלי הוא לא האדם הנכון.

בלהה ברג: מאחר שהטענה הייתה טענה פורמלית ולא מהותית, הייתי מצפה מרשות השידור שהצהירה זה עתה שהיא מקיימת את כל סעיפי החוק, שלא תתחמק בטענות פורמליות.

בלהה ברג: אנחנו קיבלנו את הטענה הפורמלית והוצאנו צו אחר שאכן התוקף האחרון של הצו לביצועו הוא ה-28 באוקטובר.

בלהה ברג: זה התוקף האחר של הצו בגלל הטענה הפורמלית, אבל בכל מקרה את הדוח הייתם צריכים להציג מזמן על פי הדרישה שלנו, המועד להגשת הדוח הייתה 31 במרץ, הייתה רשות מפקחת ב-31 במרץ, היו לכם את הכלים לבצע את זה אבל לא ביצעתם.

תומר קרני: בשנת 2006 לא הייתה רשות מפקחת ואת זה אתם יודעים יפה.

בלהה ברג: אני מדברת על 2007.

בלהה ברג: הייתם חייבים בדוח בשנת 2007.

תומר קרני: הדוח הוא לגבי שנת 2006 ובשנה הזאת לא הייתה רשות מפקחת.

תומר קרני: לכל הנושא הזה של צו נגישות, שוב אני חוזר ואומר שיש לנו תכתובת מול הנציבות, יש לנו טענות נגד הדוח ונגד הוצאת הצו ואנחנו נברר את הטענות האלה מול הנציבות ולא כאן.

קריאה: זאת התחמקות.

משה שרוני: אנחנו נבדוק את כל הנושא הזה בצורה מעמיקה.

משה שרוני: אני חושב שצריכה להיות הבנה מלאה בין הנציבות לבין רשות השידור שנמצאת באחריות ממשלת ישראל.

משה שרוני: לא יכול להיות שלא תהיה אוזן קשבת ויהיו ויכוחים מיותרים בנושאים בעת שצריכים לבצע את החוק ככתבו וכלשונו, ואני מצפה מגוף כזה שהוא יהיה הראשון לעשות זאת.

מאיר אטדג'י: אני חבר אגודת החירשים.

מאיר אטדג'י: אני פעיל בפורום שוויון לאנשים עם מוגבלויות.

מאיר אטדג'י: אני רואה הרבה מאוד בלבול.

מאיר אטדג'י: לדוגמה, השתתפתי בוועדה שקשורה להגנה אזרחית וגם שם דיברנו איך מנגישים למען אנשים חירשים כדי שאנשים חירשים ידעו מה זה מצב חירום.

מאיר אטדג'י: היה לנו ויכוח מאוד גדול מי מממן, האם משרד הביטחון צריך לממן את זה או משרד התקשורת.

מאיר אטדג'י: זאת דוגמה מאוד קטנה אבל באגודת החירשים עשו פעולה ובמהלך המלחמה חילקו ביפרים וזה הציל אדם חירש.

מאיר אטדג'י: אם זה יכול להציל אדם אחד חירש, זה יכול להציל גם 6,000 אנשים חירשים.

מאיר אטדג'י: אני לא מדבר על גורמים מסחריים אלא אני מדבר על ביצוע החוק, על דברים שצריכים לבצע.

מאיר אטדג'י: המדינה צריכה להיות אחראית על הנושא הזה.

מאיר אטדג'י: במהלך מלחמת לבנון השנייה היה בלבול מאוד מאוד גדול ואנחנו חייבים ללמוד מזה.

אודי ליאון: אני מצטרף לדברים שאמר דורון אבני.

אודי ליאון: חברת קשת עובדת עם חברת החדשות ואנחנו עובדים יחד עם מר גלזר בפרוייקט יוצאים מהבועה וזאת כדי להגיע למצב שבעזרת הפרוייקט הזה נוכל לבצע ב-2008 גם את הכתוביות בחדשות.

משה שרוני: לפני שאני מסכם את הישיבה, יש עוד מישהו שרוצה לומר משהו?

משה שרוני: אין.

משה שרוני: אני מסכם את הישיבה.

משה שרוני: אנו פונים לכל הגופים לפעול בשיתוף פעולה מלא עם הנציבות ובהתאם להוראות החוק.

משה שרוני: הוועדה פונה אל משרד התקשורת לפעול מיידית להקמת ועדת התיאום.