ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 282, 2007-10-16 09:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

משה שרוני: כל הנושא הזה כאוב במדינת ישראל, שאנחנו לא צריכים מלחמות.

משה שרוני: בתאונות דרכים נהרגים יותר מאשר במלחמות.

משה שרוני: אני חושב, שלא ערים לאפשרות להקציב תקציבים נאותים כדי למנוע הרבה.

משה שרוני: גם בנושא תשתיות לא מוקצבים מספיק תקציבים.

משה שרוני: גם בכל הקשור להסברה לא עושים מספיק.

משה שרוני: אני חושב, שהממשלה הנוכחית צריכה לתת את דעתה לזה, וגם שר התחבורה צריך לעמוד איתן בנושא התקציבים.

משה שרוני: שר התחבור צריך לדאוג לתשתיות, גם פרטיות.

משה שרוני: מה שקרה לאחרונה בכביש הערבה, לא היה קורה אם היו נותנים ליזם לעשות כביש פרטי עם מסלולים.

אורלי משיח-ברקוביץ: עצם העובדה שיש נציגות מכובדת מהרשות הלאומית, זו כבר התקדמות.

עליסה בן דוד: חה"כ שרוני, אני מתחברת לדברי הפתיחה שלך.

עליסה בן דוד: אתה ענית לנו על מטרות יום המחויבות הלאומית, שהן העמקת המחויבות של כל הגורמים.

עליסה בן דוד: אנחנו רוצים שהציבור יידע מהן תוכניות העבודה של כל הגורמים, של כל משרדי הממשלה.

עליסה בן דוד: אנו רוצים שכל גוף יתחבר עם התוכנית שלו, כך שנגיע לרמה שבה כל אזרח יידע מה הוא עושה להגברת הבטיחות.

עליסה בן דוד: מטרת הדיון היום, היא להציג קשר בין מצב רפואי ושימוש בתרופות, לבין המעורבות בתאונות דרכים.

עליסה בן דוד: אנחנו רוצים לשים דגש על סוגיית חובת הדיווח של הרופא המטפל.

עליסה בן דוד: אנחנו נציג המלצות, ונבקש את עזרתכם.

עליסה בן דוד: אנחנו נזכיר בקצרה את היכולות והמיומנויות הדרושות בנהיגה: יכולות קשב גבוהות, עיבוד נתונים וכושר שיפוט, יכולת תגובה מהירה ומדויקת.

עליסה בן דוד: אם אנו מדברים על נהגים מקצועיים ומסחריים, ולאו דווקא ברכב מסחרי, מדובר על שעות ממושכות, לא גמישות, לעיתים בשעות לילה, עבודה פיזית מאומצת כרוכה בכך, שליטה ברכב מורכב וגדול, ולעיתים מדובר בהסעת נוסעים רבים, שגם בזה יש חלוקת קשב ואחריות מאוד גדולה.

עליסה בן דוד: מחקרים מראים, שיש קשר בין נטילת תרופות מסוימות לבין הכשירות לנהיגה.

עליסה בן דוד: 20% מהתרופות לא ניתנות בהתוויות הנכונות, אותן הנחיות שאומרות מה תופעות הלוואי, מתי אפשר לנהוג ומתי לא, מתי צריך להמתין עם הנהיגה משום שזה פוגע בכושר הריכוז ובערנות.

עליסה בן דוד: יש תרופות נפוצות שמורידות את איכות הנהיגה, ואנשים לא יודעים על ההשפעה שלהן.

עליסה בן דוד: יתר על כן, תרופות אחרות יכולות להיות כאלה שלא פוגמות באיכות הנהיגה, אבל השילוב בין שתיים-שלוש תרופות שונות שלכל אחת מהן אין השפעה, פוגם בכושר הנהיגה.

עליסה בן דוד: אם דיברנו על נטילת תרופות, יש מצבים רפואיים מסוימים שעלולים להוות גורמי סיכון.

עליסה בן דוד: למשל, ליקויי ריכוז וקשב.

עליסה בן דוד: אמרנו קודם, כי תרופות עלולות לפגום בכושר הנהיגה.

עליסה בן דוד: דווקא התרופות הניתנות לבעלי ליקויי ריכוז וקשב מסייעות בנושא הזה, ומביאות לשיפור איכות הנהיגה.

עליסה בן דוד: למחלת הסוכרת יש התקפים ותופעות לוואי שצריך להיערך אליהן, לדעת אותן ולצפות אותן כתסמינים מוקדמים.

עליסה בן דוד: מחלות לב הן גם כן מצבים רפואיים שעלולים להוות סיכון, בחלק מהמקרים גם ללא התראה מוקדמת.

עליסה בן דוד: כך גם שבץ מוחי, ליקויי ראייה, אפילפסיה.

עליסה בן דוד: מטופלים בפסיכוזה לא יודעים מה המצב שלהם, ואנו עלולים למצוא אותם נוהגים כאשר הם מסכנים את עצמם ואת כלל הציבור.

עליסה בן דוד: ישנן גם תופעות אישיות קשות, שגם הן יכולות להשפיע על כושר הנהיגה.

עליסה בן דוד: התפקיד של הרופא הוא לזהות את אותם מצבים, מצבים חריפים של ליקויי בריאות, או של נטילת תרופות מסוימות העלולות לפגום בכושר הנהיגה.

עליסה בן דוד: על הרופא להמליץ בפני המטופל, איך הוא צריך לפעול בעניין.

עליסה בן דוד: בנוסף, הוא צריך לקיים מעקב אחרי מצבים שעלולים להתדרדר בעתיד, להיות עם האצבע על הדופק ולוודא שהם לא יסכנו את הציבור בעתיד.

עליסה בן דוד: אם זה המצב, עליו למנוע נהיגה בהמשך.

עליסה בן דוד: בנוסף, עליו לזהות סוגי תרופות ושילובי תרופות, שעלולים להפחית את כישורי הנהיגה.

עליסה בן דוד: אנחנו לא רוצים שהרופא יזכור את כל הפרטים האלה לבד.

עליסה בן דוד: אנחנו חושבים, שהפתרון לכך הוא לספק לו מערכת ממוחשבת נכונה, כך שברגע שהוא מכניס רשימת תרופות פר מטופל יהיה לו מידע שיקפוץ לעין, ואז הוא יוכל לדווח על כך.

עליסה בן דוד: כל הנתונים האלה הם כלי כדי לספק המלצות למטופלים.

עליסה בן דוד: יש צורות שונות לספק להם את הנתונים.

עליסה בן דוד: יש צורות שונות לספק להם את הנתונים.

עליסה בן דוד: קודם כל, להסב את תשומת לבם למצבים רפואיים, מה יכול לקרות להם אם וכאשר על מנת שהם יהיו מוכנים לכך כאשר הם נמצאים במצב של נהיגה.

עליסה בן דוד: אם הם נתקלים במצב של התקף מתקרב והם יודעים לזהות את התסמינים, הם יכולים להימנע מכך ולא לנהוג באותו זמן או לעצור בצד.

עליסה בן דוד: במידת הצורך צריך לעיתים להגיד: אני צריך לוותר על הרישיון.

עליסה בן דוד: מעבר לכך, יש תרופות שונות שמספקות ונותנות את אותו שירות.

עליסה בן דוד: אם אנחנו יודעים שאנו צריכים לנהוג ואומרים את זה לרופא, ייתכן שאנחנו נוכל לבחור תרופה שלא תשפיע על כושר הנהיגה.

עליסה בן דוד: במידת הצורך יש לדווח לרשויות השונות, גם לגורמים שימנעו את רישיון הנהיגה.

וילמה מאור: איך זה מתיישב עם הצורך בסודיות רפואית?

עליסה בן דוד: בינתיים זה לא לגמרי מתיישב.

עליסה בן דוד: זו סוגיה שצריכה פתרון.

עליסה בן דוד: בשנת 1998 משרד הבריאות הכריז על כך שרופאים חייבים לדווח על נהגים חולים, שמסכנים את הציבור בעת נהיגה.

עליסה בן דוד: הליקוי שעשוי להשפיע ולגרום למעורבות בתאונות דרכים, צריך להיות מדווח למרב"ד – המכון הרפואי לבטיחות בדרכים.

עליסה בן דוד: לצערנו, הנושא הזה לא מיושם.

עליסה בן דוד: לא מבצעים את חובת הדיווח הזו.

וילמה מאור: האם יש סנקציה על כך?

עליסה בן דוד: הוקמה ועדת רפואה ונהיגה בספטמבר על ידי הרשות הלאומית, שהתפקיד שלה לענות על השאלות האלה.

עליסה בן דוד: המטרה של הוועדה, היא לקבוע מהם תחומי ההתערבות ומהם תחומי הדיווח, שאנו רוצים לדרוש מהרופא המטפל.

עליסה בן דוד: קודם כל צריך ליידע את הרופאים, להסב את תשומת לבם, להסביר להם את החשיבות, ולעודד אותם בכלים שונים לדווח על מצב בריאותי.

עליסה בן דוד: מטרה נוספת של הוועדה, היא איתור פתרון משפטי של אותה סתירה שאת העלית, וילמה.

עליסה בן דוד: צריך לתת בידי הרופאים כלים.

עליסה בן דוד: המרב"ד הוא כלי.

עליסה בן דוד: הנושא הזה יטופל בצורה יותר עמוקה.

אורן גל: יש מקומות בהם אין סתירה.

אורן גל: החוק קובע חובת דיווח, אבל הסתדרות רפואית מסוימת אומרת לרופאים שלה, אל תדווחו.

יוסף ריבק: יש רק אחת כזו.

יוסף ריבק: ההסתדרות הרפואית נתנה הוראה לרופאים שלא לדווח, משום שהיא לא רואה ברופאים כמלשינים.

משה שרוני: האם זה תוכן השבועה שלהם כאשר סיימו את הלימודים?

יוסף ריבק: אני לא יודע מה הסיבה, אבל זה ככה.

יוסף ריבק: בדיון שהתקיים אצל שר התחבורה לפני שלושה שבועות לערך, סוכם שתהיה פגישה משותפת עם מנכ"ל משרד התחבורה, ההסתדרות הרפואית, פרופ' שני והמרב"ד, על מנת לנסות ולהגיע לשיתוף פעולה בקשר לדיווח הזה.

יוסף ריבק: כל זמן שמנחים את הרופאים שלא לדווח, זו בעיה.

משה שרוני: מהי עמדת משרד הבריאות?

יוסף ריבק: משרד הבריאות דורש את הדיווח.

יוסף ריבק: המנכ"ל הפיץ כבר מספר פעמים חוזרים לכלל הרופאים, שפירטו והדגישו את החובה הזו.

יוסף ריבק: עד היום הוא לא נקט בשום סנקציה כלפי אותו אחד שלא מדווח.

משה שרוני: צריכים ללחוץ על מנכ"ל משרד הבריאות.

יוסף ריבק: אני רוצה לומר, שקיימת תופעה נוספת.

יוסף ריבק: מתחילה עכשיו תופעה של תביעת הרופאים שדיווחו.

יוסף ריבק: כבר נתקלתי בשני מקרים, בהם אנשים שדווח עליהם תובעים את הרופא שדיווח.

יוסף ריבק: מספיק שרופא אחד כזה יעמוד לדין, בשביל שאף רופא לא ידווח גם אם יגידו לו.

יוסף ריבק: זו נקודה מאוד בעייתית.

משה שרוני: אם שר התחבורה ביחד עם שר הבריאות יתקינו תקנות נאותות, להסתדרות הרפואית לא יהיה מה להגיד.

יוסף ריבק: התקנה קיימת, תקנה 12ב.

עליסה בן דוד: אנחנו מדברים על היישום של זה.

משה שרוני: היישום חייב להיות.

עליסה בן דוד: עוד סוגיה בעייתית בנוגע לדיווח הרופאים, זו התחושה שהם עלולים במקרים מסוימים לקחת את הפרנסה של המטופל ברגע שהם מדווחים.

עליסה בן דוד: זה קושי שצריך להתייחס אליו.

עליסה בן דוד: צריך לטפל בעניין מההיבט של הביטוח הלאומי, תעסוקה חלופית וכו'.

עליסה בן דוד: יש על כך שאלות.

עליסה בן דוד: הנושא הוא נושא מורכב שצריך לתת עליו את הדעת.

עליסה בן דוד: מטרת הוועדה היא לאתר גם את השאלות האלה שאנו שואלים, ולנסות ולתת להן את התשובות.

עליסה בן דוד: חלק מן הרופאים לא יודעים על מה הם צריכים לדווח, איך הם צריכים להמליץ בפני המטופל על הנושא, וחשוב להכשיר אותם לכך.

עליסה בן דוד: מסגרת של הסברה נכונה, זה כלי לעודד את הרופאים לדווח.

עליסה בן דוד: אולי הם לא מדווחים, כי הם לא יודעים.

עליסה בן דוד: אולי הם לא ממליצים למטופלים מספיק, כי הם פשוט לא יודעים את המידע.

וילמה מאור: האם קופות החולים מעורבות?

יוסף ריבק: קופות החולים הפיצו לרופאים את חוזרי המנכ"ל, שדיברו על דיווח לפי תקנה 12ב.

יוסף ריבק: קופות החולים לא אוכפות על הרופאים או לא מפקחות.

יוסף ריבק: אני כמנהל המרב"ד שולח מכתבים לקופות החולים במקרה ואני נתקל ברופא של דיווח.

יוסף ריבק: אז אני דורש מהם טיפול.

יוסף ריבק: הן כותבות לאותו רופא מכתב, ושולחות אליי העתק.

יוסף ריבק: זו רמת הטיפול.

משה שרוני: קופות החולים חזקות כלפי גילאי 65 ומעלה, כדי לקחת 75 שקלים על מנת שהרופא המשפחתי יחתום על הטופס.

יוסף ריבק: גם זה.

עליסה בן דוד: נתון נוסף שחשוב במסגרת מטרות הוועדה, זה לאסוף את כל המידע, לייצר מאגר נתונים רחב של סקרים שנעשו בארץ ובעולם.

עליסה בן דוד: התחום של סמים ואלכוהול קצת יותר מתפתח בעניין, אבל גם הוא נעדר מידע בחלקו.

עליסה בן דוד: הנושא של תרופות ומצב רפואי לא מכוסה מספיק, ואחת ממטרות הוועדה היא לבנות מנגנון שמגדיר את אותם מחקרים.

משה שרוני: אתם כותבים כאן, כי ייתכן ונדרשת חקיקה תקינה בהתאם לצורך.

משה שרוני: אם אתם חושבים שצריך לתקן את החוק או להוציא תקנות חדשות, תמציאו לי את כל הנתונים, ואני אגיש את תיקון החקיקה.

עליסה בן דוד: זה נפלא.

עליסה בן דוד: זה בדיוק מה שרצינו לבקש.

משה שרוני: אני אמרתי לפנייך.

עליסה בן דוד: אמרת את הדברים שרצינו לבקש.

עליסה בן דוד: אתה עונה לנו עוד לפני שאנו מבקשים.

עליסה בן דוד: זה המצב הכי טוב שיכולנו לקבל.

משה שרוני: זה לטובת מדינת ישראל, ואני מוכן לשבת עם משרד הבריאות והתחבורה לתקן את החקיקה והתקנות.

עליסה בן דוד: אנחנו חושבים, שצריך לטפל בדברים האלה, וחלק מהמסקנות של הוועדה ברשות הלאומית יצטרך להיות מגובה בחקיקה או בתקינה.

עליסה בן דוד: זו הפנייה שלנו אליכם.

עליסה בן דוד: רצינו לבקש מכם, שאתם תסייעו לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים להעלות את המודעות של הציבור לכל שמצב רפואי מסוים ונטילת תרופות עלולים לסכן את הנהיגה.

עליסה בן דוד: אנו מבקשים שתהיו מעורבים בכל מה שקשור לדיווח של הרופאים, ותתמכו בנושא.

עליסה בן דוד: לגבי קידום חקיקה ותקינה, ענית לנו עוד בטרם ביקשנו.

עליסה בן דוד: אנחנו נשמח שתהיו שותפים.

משה שרוני: אנחנו נהיה מעורבים וניתן את כל העזרה.

עליסה בן דוד: נהדר.

עליסה בן דוד: זו הסיבה שהגענו לוועדה הזו.

עליסה בן דוד: אנחנו חשבנו שזו הבמה הנכונה, המקום הנכון להעלות את אותן פעולות שייעשו במסגרת מקצועית, להיות בקשר עם הציבור ועם קובעי ההחלטות.

יוסף ריבק: היות ואנשים באים להרבה מאוד ועדות שונות: ועדות של ביטוח לאומי, ועדות של משרד הביטחון, כדאי שתהיה מערכת של הצלבת מידע.

יוסף ריבק: נוצרים מצבים מגוחכים.

יוסף ריבק: מצד אחד בן אדם בא לביטוח הלאומי ואומר, אני לא מסוגל לנהוג, אני נכה ומסכן.

יוסף ריבק: אחר כך הוא בא למכון הרפואי לבטיחות בדרכים וצועק למה לא נותנים לו רישיון.

יוסף ריבק: המידע הזה לרוב לא עובר.

יוסף ריבק: אני שיושב בוועדות האלה נחרד.

יוסף ריבק: יש אחוזים נכבדים של אנשים עם מצבים פסיכיאטריים שנוטלים תרופות, ואף אחד לא יודע על זה.

משה שרוני: אנחנו נשלב גם את הביטוח הלאומי בנושא הזה.

משה שרוני: הם חלק חשוב בנושא הזה.

וילמה מאור: למה אין בוועדה שלכם נציג של ביטוח לאומי?

משה שרוני: תכתבו מכתב לביטוח הלאומי, שישלחו נציג.

משה שרוני: אני חושב, שהם ירצו להשתתף.

משה שרוני: כך יהיה להם פחות כאב ראש.

אורלי משיח-ברקוביץ: ביטוח לאומי ומשרד הביטחון.

משה שרוני: הם הגופים הרלוונטיים.

אורן גל: אני סיכמתי את הנתונים של הוועדות שישבו בקנדה, אוסטרליה וארצות הברית, והתייחסו לעניין הזה.

אורן גל: הרעיון הוא לשפות נהג שמורידים מהכביש עקב מכת גורל שלא באשמתו.

אורן גל: כדי לשלול את רישיונו צריך מנגנון שמשפה אותו.

אורן גל: אם הוא נתפס נוהג, יש מצב של מקל וגזר.

אורן גל: מציעים את הגזר והמקל מחכה בצד.

משה שרוני: אצלנו אין מקל ואין גזר.

אורן גל: אני אומר, שאם יש גזר אז ניתן לפעול ביתר קלות.

אורן גל: חלק מהנושאים שעלו כאן עלו בקנדה.

אורן גל: בחלק מהמחוזות יש חקיקה שמגינה על רופאים שמדווחים מפני תביעות.

אורן גל: אלה דברים שכבר דנו עליהם בוועדות בעולם.

משה שרוני: אני הייתי בטיוואן שם יש 23,500,000 איש, ו- 80% נוסעים על קטנועים.

משה שרוני: נדהמתי כאשר ראיתי מה כמות התאונות.

משה שרוני: ראיתי כבישים של 8 מסלולים, כבישים פרטיים, עם טכנולוגיה חדישה ביותר.

משה שרוני: אתה רואה עשרות אלפי אופנועים, ואין מה שקורה אצלנו.

משה שרוני: אני נסעתי בכביש פרטי של 150 קילומטר, והיה תענוג.

משה שרוני: או שאנחנו חושבים שאנחנו פיקחים, או שאנחנו טיפשים.

משה שרוני: אפשר לשנות הרבה דברים, רק אם יש הצלבה בין כל המערכות: תחבורה, בריאות וכו'.

משה שרוני: המדינה בכל מקרה מפסידה מיליארדים.

משה שרוני: אם היו משקיעים את המיליארדים האלה בכל המערכות, לא היינו מגיעים למצב שבו אנו נמצאים היום.

משה שרוני: את הנושא של נהיגה ושכרות אי אפשר למנוע.

משה שרוני: מי שרגיל לשתות ולנהוג, לא יפסיק עד אשר יקרה לו משהו ויובילו אותו לעולם האמת.

משה שרוני: אפשר למנוע את זה בהרבה דרכים.

משה שרוני: אנחנו לא מקדישים הרבה זמן לנושאים האלה.

משה שרוני: ברגע אחד אנחנו תופסים את הראש, ואחר כך שוכחים מכל העניין.

איריס מנור: אני רציתי לדבר על הנושא של הפרעות קשב וריכוז, שזה קשור גם לצעירים שנוהגים, גם לשכרות, גם לשימוש בסמים וגם לנטילת סיכונים בכביש.

איריס מנור: זה נושא מאוד חשוב, כי זה בדיוק הפוך למה שנאמר פה עד עכשיו.

איריס מנור: הפרעת קשב קיימת בקרב 10% מהאוכלוסייה.

איריס מנור: בניגוד לתחומים אחרים, כאן יש טיפול תרופתי המונע תאונות.

איריס מנור: הבעיה היא הבורות הקיימת.

איריס מנור: עדיין לא מספיק יודעים על זה ולא מספיק מדברים על זה.

איריס מנור: הרבה פעמים אנשים בכלל לא יודעים שיש להם הפרעת קשב, ולכן הם לא מגיעים לאבחון ולטיפול.

איריס מנור: הבורות היא עד כדי כך גדולה, שהניירת המחוברת לתרופה אומרת, לא להשתמש בנהיגה.

איריס מנור: זה בזמן שיש היום עבודות שמצביעות באופן חד משמעי על כך, ששימוש בריטלין מוריד משמעותית את תאונות הדרכים.

איריס מנור: אנחנו היום פועלים בניגוד לאינטרסים של עצמנו, וזה מבורות ומתוך אמונה ומיתוסים סביב ההפרעה וסביב התרופה.

איריס מנור: בהרבה מאוד תאונות היו מעורבים אנשים שסבלו מהפרעת קשב.

איריס מנור: האנשים האלה עושים תאונות כי הם לוקחים סיכונים, הם אימפולסיביים, וגם כי הם לא ראו את התמרור, הם לא ראו את האור האדום.

איריס מנור: הסחת הדעת הזו גורמת להם לעיתים לעשות תאונות.

איריס מנור: הם נוטים גם לעשות תאונות חוזרות.

איריס מנור: לכן, דיברנו על כך שצריך לעבוד עם נהגים מועדים.

איריס מנור: בוועדה משותפת דיברנו על כך, שצריך להוציא מידע על הנושא, לפרסם אותו.

איריס מנור: אין פה עניין של חובת דיווח.

איריס מנור: צריך רק להכיר את הנושא ולטפל בו.

איריס מנור: זה כאילו דבר כל כך פשוט, ואנחנו עדיין כל כך רחוקים משם.

יוסף ריבק: גם ההורים מפחדים לדווח, כי הם חוששים שהילד לא יקבל רישיון נהיגה.

יוסף ריבק: צריך להסביר להם שזה הפוך, אם הם ידווחו והילד יקבל טיפול הוא כן יקבל רישיון נהיגה.

איריס מנור: והוא גם יישאר בחיים.

משה שרוני: הבעיה היא, שאנחנו יותר מדי מתחשבים ולא לוקחים בחשבון את הסיכון ואת התוצאה.

משה שרוני: אפשר להתגבר על זה באמצעות שילוב כל הגורמים.

משה שרוני: הבעיה שאני רואה, היא שמאשימים תמיד את הגורם האנושי.

עליסה בן דוד: הגורם האנושי הוא נושא מאוד רחב.

עליסה בן דוד: אפשר לפלג אותו ולנתח אותו.

משה שרוני: החברות הגדולות מעסיקות נהגים, ומעבידים אותם מעל השעות המקובלות.

משה שרוני: אם רוצים לאכוף את החוק, חברה כזו צריכה לדעת שהיא תשלם ביוקר, וגם הנוהג ייענש ויפסיד את הפרנסה.

משה שרוני: אי אפשר תמיד לומר, טעות אנוש.

משה שרוני: צריך להיות סיכום בין כל הגורמים.

עליסה בן דוד: זה בדיוק התפקיד העיקרי שלקחה לעצמה הרשות הלאומית החדשה לבטיחות בדרכים, אותו תכלול ואינטגרציה בין הגופים השונים.

עליסה בן דוד: נעשות פעולות שונות במקומות שונים ובגופים שונים, אבל המידע ביניהם, השילוב של כל הפעולות האלה כדי להגיע לתוצאה טובה, לא נעשה.

עליסה בן דוד: הרשות הלאומית לקחה לעצמה את הנושא הזה לטיפול, לעשות את החיבור בין כל הפעולות שנעשות, ובאמצעות יחידת המדען הראשי לאסוף את כל המידע בנושא.

עליסה בן דוד: אם ינותח הנושא של הגורם האנושי, יהיה ברור כי תאונה מסוימת היתה כתוצאה משעות עבודה לא גמישות, כתוצאה ממצב רפואי מסוים, כתוצאה מנטילת תרופה מסוימת או שכרות.

עליסה בן דוד: ככל שנדע יותר על המצב בעת התאונה, לא רק התשתית, תקינות מערכת הרכב, תקינות התשתית ותקינות הגורם האנושי, אפשר יהיה לכוון גם פתרונות.

עליסה בן דוד: חלק ניכר מהפתרון, הוא ידיעת הבעיה והאבחנה המדויקת.

אורלי משיח-ברקוביץ: פרופ' ריבק דיבר על הצורך בתיאום בין הוועדות.

אורלי משיח-ברקוביץ: יש גם צורך בקשר בין רופאים.

אורלי משיח-ברקוביץ: הרבה פעמים חולים מבקרים אצל כמה מומחים, כאשר כל מומחה נותן תרופה אחרת מבלי לדעת על תרופות האחרות שניתנות.

משה שרוני: אפשר לטפל בנושא הזה.

משה שרוני: אני מקווה, שמשרד הבריאות, משרד התחבורה, המוסד לביטוח לאומי ואתם תהיו שותפים למען תוצאות טובות יותר.

עליסה בן דוד: היתה רשות לאומית, אבל היא היתה תחת האצטלא של משרד התחבורה.

עליסה בן דוד: הרשות החדשה הוקמה מתוקף חוק החל מינואר 2007.

עליסה בן דוד: הרשות הזו הופרדה ממשרד התחבורה.

עליסה בן דוד: כלומר, שר התחבורה והבטיחות בדרכים אחראי על שני המשרדים: משרד התחבורה ועל המשרד שהוא הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, שהיא תאגיד סטטוטורי.

עליסה בן דוד: שינויים נוספים הם גידול בתקציבים.

עליסה בן דוד: היום התקציב הוא גדול בהרבה ממה שהיה קודם.

עליסה בן דוד: בשנת 2006 תקציב הרשות היה 160,000,000 שקלים, בשנת 2007 התקציב היה 400,000,000 שקלים, ובשנת 2008 התקציב אמור להיות 550,000,000 שקלים.

עליסה בן דוד: לרשות הלאומית לבטיחות בדרכים יש כוח אדם שמגיע יותר אל השטח.

עליסה בן דוד: מדובר בתוספת של 22 מנהלי בטיחות אזוריים, שנמצאים בקשר צמוד עם הרשויות המקומיות והמועצות האזוריות, ותומכים בכל התהליכים של הגברת הבטיחות.

עליסה בן דוד: לרשות הלאומית יש היום הרבה יותר גורמים שיביאו לשטח את המידע.

עליסה בן דוד: אנחנו מאמינים שכך נוכל לרתום הרבה יותר גורמים שיעסקו בנושא ויטפלו בו.

עליסה בן דוד: כך תהיה גם מודעות יותר גדולה.

גאולה גנץ: בארץ יש אחוז גבוה של חולי סכרת, שמטפל טיפול.

גאולה גנץ: אחד הסיכונים הוא ההיפוגליקמיה בזמן הנהיגה.

גאולה גנץ: אנחנו מדברים על מניעת תאונות דרכים.

גאולה גנץ: אם הטיפולים החדשים יתאפשרו, שמורידים מעל ל-50% את הסיכון להיפוגליקמיה, אותם חולים לא יהוו גורם מסכן בכביש.

משה שרוני: לנו יש נתונים, המצביעים על מעורבות חולי הסוכרת בתאונות דרכים.

עליסה בן דוד: יש מספר נתונים מהעולם, שמצביעים על כך ש-56% יותר מהנהגים שהיו בהסתברות להיות מעורבים בתאונה כאשר הם חולי סוכרת.

עליסה בן דוד: זה מספר מדאיג ביותר.

גאולה גנץ: באירופה דנו בנושא הזה של חולי סוכרת ונהיגה, והם הגיעו למסקנה שאם החולים יהיו מאוזנים בטיפולים החדשים, הסיכוי שלהם להיפוגליקמיה ירד וכך יפחת הסיכון לתאונות הדרכים.

משה שרוני: אני רוצה לומר לכם, כי הדלת שלי פתוחה לתיקוני חקיקה ולהתקנת תקנות.

משה שרוני: אני אכנס את כל הגופים, על מנת לקדם את הנושא.

משה שרוני: זה דבר מחריד מה שקורה בכבישים.

משה שרוני: אני רוצה לסכם את הישיבה.

משה שרוני: הוועדה מברכת את הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על פעילותה ועל היוזמה לערוך דיון בנושא הפיקוח על כשירותם הבריאותית של הנהגים בישראל, שהינו חשוב ומרכזי בבטיחות בדרכים.

משה שרוני: הוועדה מברכת את החלטת הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים על הקמת הוועדה לבחינת רפואה ונהיגה, וקוראת לרשות לצרף לוועדה גם נציג של הביטוח הלאומי ומשרד הביטחון.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד התחבורה, למשרד לביטחון פנים ולרשות הלאומית לבטיחות בדרכים, לערוך מחקר שיעריך את שיעור תאונות הדרכים שנגרמות כתוצאה מאי כשירותו הבריאותית של הנהג.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד הבריאות ולהסתדרות הרפואית, לערוך סקר בקרב הרופאים להבנת חששותיהם או הסיבות לאי רצונם לדווח, כדי שניתן יהיה לבנות מערך עידוד דיווח שיענה לחששות אלה.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד הבריאות, למשרד התחבורה והרשות הלאומית לבטיחות בדרכים ולהסתדרות הרפואית, לבחון כיצד ניתן לעודד את הרופאים בישראל לדווח על מטופל שלקה במחלה, שעלולה לפגוע ביכולתו לנהוג.

משה שרוני: הוועדה תקיים בתוך חצי שנה ישיבת מעקב לקבלת דיווח על ממצאיה והמלצותיה של ועדת רפואה ונהיגה, ודיווח משרד הבריאות על הצעדים שינקוט להגבלת המודעות לנושא בקרב הקהילה הרפואית.

משה שרוני: הוועדה מברכת על היוזמה של הרשות הלאומית לבטיחות בדרכים להתמקד בהשפעת השימוש בתרופות, או שילובן של תרופות ונהיגה, וקוראת למשרד הבריאות להעלות את מודעות הקהילה הרפואית לנושא חשוב זה ולדרכי התמודדות איתו.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.