ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 360, 2007-10-16 09:00

גלעד ארדן: בוקר טוב לכולם, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: במסגרת יום המחויבות הלאומי לבטיחות בדרכים, כנסת ישראל עוסקת היום בכל ועדותיה בנושא הבטיחות בדרכים, גם ישיבת המליאה תעסוק במאבק בתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: אני שמח על כך שכנסת ישראל מציינת את היום הזה באופן מלא, ואולי בכך תהיה גם תרומתנו להעלאת מודעותם של כל הנהגים ומשתמשי הדרך במדינת ישראל לסכנות הנשקפות בכבישים, ובעזרת השם – גם בעזרת העלאת המודעות הזאת – אנשים יגלו יותר ערנות וכך נעלה את רמת הבטיחות ונחסוך במספר הנפגעים.

גלעד ארדן: כל דיוני ועדת הכלכלה היום עוסקים בנושא המאבק בתאונות הדרכים.

גלעד ארדן: הנושא הראשון על סדר-היום הוא שינויים בתקנות התעבורה שהגיש לנו שר התחבורה והבטיחות בדרכים, שאול מופז.

גלעד ארדן: את משרד התחבורה מייצגת עורכת-הדין שרית זוכוביצקי – שהיא בעלת קטנוע-אופנוע.

גלעד ארדן: שרית זוכוביצקי: רציתי לדעת איך זה נודע לוועדה.

גלעד ארדן: היו"ר גלעד ארדן: יותר טוב עבורך, שאני לא אגיד כיצד הוועדה יודעת זאת.

גלעד ארדן: עורכת-הדין זוכוביצקי תציג מה המשמעות של כל אחת ואחת מהתקנות מבחינת הנהגים או משתמשי הדרך, והוועדה תאשר או לא תאשר.

גלעד ארדן: בבקשה, עורכת-הדין זוכוביצקי.

שרית זוכוביצקי: "תקנות התעבורה (תיקון מס'...), התשס"ז-2007 תיקון תקנה 1 בתקנה 1 לתקנות התעבורה, התשכ"א-1961 (להלן – התקנות העיקריות) – " יש כאן רשימה של תיקוני הגדרות, שהמטרה שלהם היא אחר כך לצורך סעיפים מהותיים בתיקונים המוצעים.

גלעד ארדן: לפני שאת קוראת באופן טכני, אני מבין שמה שאת עומדת לקרוא קשור בנהיגה במנהרות.

גלעד ארדן: אולי תסבירי באופן כללי מה אתם עומדים להציע ואחר כך נקרא באופן טכני – שהוא אולי פחות מובן למי שצופה בנו.

שרית זוכוביצקי: נתחיל לפי הסדר.

שרית זוכוביצקי: מנהרות זאת ההגדרה השלישית.

שרית זוכוביצקי: אנחנו מציעים להגדיר "אזור מיתון תנועה" ולקבוע חובת האטה באזורים שיסומנו כאזור מיתון תנועה.

שרית זוכוביצקי: לצורך כך נדרשת ההגדרה.

גלעד ארדן: "אזור מיתון תנועה", לצורך העניין, זה אזור שבו המהירות המרבית המותרת אינה עולה על 30 קמ"ש.

שרית זוכוביצקי: נכון, והוא מסומן בתמרור.

גלעד ארדן: מה מאפיין "אזור מיתון תנועה"?

שרית זוכוביצקי: למעט המהירות?

שרית זוכוביצקי: את המאפיינים הטכניים תסביר המהנדסת.

מריה כהן אתגר: שמי מריה כהן אתגר, מאגף תכנון תחבורתי במשרד התחבורה.

מריה כהן אתגר: "אזור מיתון תנועה" זה אזור שבתכנון שלו כבר ניתנו המאפיינים שמאטים את המהירות.

מריה כהן אתגר: הגיאומטריה בנויה כך שלא ניתן לעלות מעבר למהירות.

מריה כהן אתגר: כך לפחות זה אמור להיות.

מריה כהן אתגר: יש את הרחוב המשולב, שהוא משלב את כל משתמשי הדרך באותו שטח, וזה מתייחס רק לרחוב אחד.

מריה כהן אתגר: "אזור מיתון תנועה" זוהי סדרה של רחובות שמאוגדים ביחד.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: מה זה רחוב משולב?

מריה כהן אתגר: זהו רחוב שבו כל משתמשי הדרך מקבלים מרחב משותף לשימוש בו, ולשם כך מורידים את מהירות כלי הרכב.

מריה כהן אתגר: קריאה: רחוב הולנדי, ללא מדרכה.

שרית זוכוביצקי: רחוב משולב מוגדר בתקנות התעבורה.

שרית זוכוביצקי: "רחוב משולב" – על-פי תקנה 1 לתקנות התעבורה- "דרך המיועדת למשחקי ילדים, להולכי רגל ולרכב, ואשר בכניסה אליה הוצב תמרור המורה על רחוב משולב.

שרית זוכוביצקי: "

מריה כהן אתגר: "אזור מיתון תנועה" יכול לכלול בתוכו גם את הרחובות המשולבים וגם רחובות שבנויים רגיל, כאשר יש הגדרה נפרדת של מדרכה ומקום שבו נוסעים כלי רכב, אבל המאפיינים הגיאומטריים שלו – רדיוסים, רוחב הנתיבים, יותר חציות – לא צריכים לאפשר העלאת מהירות.

אתי בנדלר: איפה לדוגמה יש אזורים כאלה?

אתי בנדלר: בתי-ספר, או מדרחוב?

מריה כהן אתגר: זה יכול להיות בסביבת בתי-ספר.

מריה כהן אתגר: זה לא רחוב, אלה אזורים ממש.

מריה כהן אתגר: משרד השיכון לקח זאת בתור פרוייקט – במודיעין יש כמה אזורים שמתוכננים.

מריה כהן אתגר: גם מרכזי הערים לאט לאט מתחילים לשלב את זה יותר ויותר.

אתי בנדלר: האם המהירות המותרת לתנועה באה לידי ביטוי בתמרור מיוחד?

אתי בנדלר: כי כאן אתם אומרים: עד 30 קמ"ש.

מריה כהן אתגר: על התמרור עצמו – שהוא תמרור אזור מיתון תנועה – כן מופיע 30, אבל במסגרת התיקונים האלה אנחנו מבקשים גם שינוי תקנה 54, שמדברת על מהירויות, שגם שם זה יופיע.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: מדובר בעיקר על רחוב משולב?

מריה כהן אתגר: מריה כהן אתגר: לא.

גלעד ארדן: איפה עוד?

גלעד ארדן: מריה כהן אתגר: לרוב, מדובר באזורי מגורים ומרכזי ערים.

גלעד ארדן: מה זה לרוב?

גלעד ארדן: רשות התמרור אמורה אחר כך להפעיל שיקול-דעת באילו מקומות?

מריה כהן אתגר: יש הנחיות לתכנון אזורי מיתון תנועה.

גלעד ארדן: שאלתי איפה ההנחיות האלה ייושמו.

גלעד ארדן: ברחובות משולבים, ליד בתי-ספר.

מריה כהן אתגר: נכון.

מריה כהן אתגר: באזורי מגורים, בשכונות שבהן אופי התנועה ואופי הפעילויות מצריך זאת.

גלעד ארדן: עד היום, ליד בתי-ספר אי-אפשר היה להגביל את המהירות ל- 30 קמ"ש?

מריה כהן אתגר: אפשר היה להגביל, אבל לא מספיק רק להגביל מהירות, צריך שהמאפיינים הגיאומטריים יהיו ידידותיים יותר לכל המשתמשים.

מריה כהן אתגר: למשל, מספר חציות כבישים, רוחב המדרכות, דברים כאלה.

שרית זוכוביצקי: אני קוראת את ההגדרה.

שרית זוכוביצקי: אחרי הגדרת "אורך כולל" יבוא: ""אזור מיתון תנועה" – אזור בו המהירות המרבית המותרת אינה עולה על 30 קמ"ש והוא מסומן בתמרור ג-52 בכניסה אליו ובתמרור ג-53 ביציאה ממנו"; זה התמרור שכתוב עליו 30, עם פס ובלי פס.

שרית זוכוביצקי: ההגדרה הבאה עוסקת בהסדרי תנועה.

שרית זוכוביצקי: השינוי המרכזי בה הוא הכללת עצם המוצב בדרך כחלק מהסדרי התנועה.

שרית זוכוביצקי: אנחנו יודעים שכאשר מתכננים דרך, הרבה פעמים מתקינים עצים, מניחים כל מיני דברים שהם לכאורה לא הסדרי תנועה אבל משפיעים על התנועה – על שדה הראייה.

שרית זוכוביצקי: אנחנו רוצים לכלול את זה במונח "הסדרי תנועה" כדי שרשות התמרור תוכל לשקול שיקולים שמתייחסים גם ליתר העצמים שמופיעים בדרך.

שרית זוכוביצקי: מריה תרחיב בכל מה שקשור להסדרי התנועה.

מריה כהן אתגר: מדובר בעצמים שלא כלולים היום בהגדרה של הסדר תנועה, אבל יש להם השלכה בטיחותית.

מריה כהן אתגר: זה יכול להשפיע על שדה ראייה בכניסה לצמתים.

מריה כהן אתגר: זה יכול להיות פסלים.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: למי זה נותן סמכויות?

מריה כהן אתגר: שרית זוכוביצקי: רשויות התמרור.

גלעד ארדן: לתת הוראות בקשר לאותם עצים או פסלים?

גלעד ארדן: זאת הכוונה?

מריה כהן אתגר: בתחום זכות הדרך בלבד – כמו כל הסדר תנועה אחר – יש לכך השלכה בתאונה עצמה.

מריה כהן אתגר: אלה עצמים שכאשר מתנגשים בהם, תוצאות התאונה הן חמורות ביותר.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: עד היום, מיהו בעל הסמכות?

מריה כהן אתגר: ראש רשות התמרור?

מריה כהן אתגר: שרית זוכוביצקי: רשות התמרור המקומית.

אופיר פינס-פז: כלומר, אתם הולכים להוריד את המטוס בצומת חצרים, בבאר-שבע.

אופיר פינס-פז: זה חד-משמעי בעקבות זה.

גלעד ארדן: עד היום לא היתה סמכות לראש רשות התמרור לתת הוראות בקשר לעצמים מסוג פסל או עץ, וברגע שנכליל את זה – אם הוא יחליט שזה פוגע בבטיחות, הוא יוכל להורות להסיר פסל או עץ מסוים.

מריה כהן אתגר: או להגן מפניו.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: זה די מדהים אותי שעד היום לא היתה לו הסמכות הזאת.

מריה כהן אתגר: זה מפתיע שרשות מקומית היתה יכולה לשים משהו שהוא מפגע בטיחותי.

מריה כהן אתגר: אני רוצה להבין אם אני יורד לעומק העניין.

מריה כהן אתגר: עד היום, רשות מקומית היתה יכולה להציב פסל או עצם באזור של צומת – למרות שזה יכול היה להסתיר על-פי דעתכם את התמרור – ולא הייתם יכולים לתת לה הוראה להוריד את הפסל הזה.

מריה כהן אתגר: עכשיו, ברגע שנכליל את זה – כן ניתן יהיה.

מריה כהן אתגר: זאת המשמעות.

מריה כהן אתגר: נכון.

מריה כהן אתגר: שרית זוכוביצקי: למרות שבדרך כלל לא מגיעים להוראות.

מריה כהן אתגר: אני מניחה שבדרך כלל יש הסכמות.

מריה כהן אתגר: מריה כהן אתגר: בדרך כלל, יש שיתוף פעולה, אבל יש מקרים חריגים שבהם יש צורך בסמכות.

דוד טל: יש לנו בעיה, אדוני היושב-ראש.

דוד טל: אני חושב שאם תהיה כאן סמכות כזאת, בצורה שרירותית, עלול להיווצר מצב כזה.

דוד טל: תאר לעצמך שאתה נוסע ואתה רואה פרסומים במסכים דיגיטליים – כמו מרקע של טלוויזיה – יכול מאוד להיות שיחליט מי שאנחנו מקנים לו היום את הסמכות, במקום מסוים כן להוריד, לחברה מסוימת, ולחברה אחרת לעומת זאת הוא יחליט שלא להוריד את זה.

דוד טל: הכוונה כאן להקנות למישהו סמכות כזאת בצורה שרירותית.

דוד טל: אני חושב שאם תהיה לפחות קבוצה של אנשים, ועדה שתדון בכל נושא כזה, עניינית – זה הרבה יותר ציבורי.

גלעד ארדן: אבל יש סמכות לערער על ההחלטות שלו.

דוד טל: כן, אבל מדוע צריך תמיד לשלוח ו"לסתום" את בתי-המשפט?

גלעד ארדן: מי סמכות הערעור מעל ראש רשות התמרור?

שרית זוכובוצקי: זאת החלטה מנהלית.

גלעד ארדן: זה לא אצל השר?

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: תקנה 17 – שמסדרת את ההיררכיה של הסמכות להסדרי התנועה – קובעת שבדרך כלל, הסמכות היא בידי רשות תמרור מקומית, אלא אם הרשות המרכזית – דהיינו, משרד התחבורה, המפקח על התעבורה – הורה אחרת.

שרית זוכוביצקי: במקרים מסוימים – שהם נדירים – הוא מוסמך - - - היו"ר גלעד ארדן: רשות התמרור הארצית.

שרית זוכוביצקי: נכון.

שרית זוכוביצקי: הרשות הארצית לא מסוגלת לקבוע הסדרי תנועה ברחבי הארץ – היא לא מכירה את צרכי האוכלוסייה, היא גם בפועל לא מציבה תמרורים.

גלעד ארדן: רשות התמרור המקומית זה לא העירייה?

גלעד ארדן: שרית זוכוביצקי: העירייה.

גלעד ארדן: ראש העיר.

גלעד ארדן: העירייה תורה לעצמה להסיר?

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: יש סמכות לרשות התמרור המרכזית להורות בקשר להסדרי תנועה לרשות המקומית, אבל הרשות המקומית מבצעת את סמכויותיה, על-פי דין.

שרית זוכוביצקי: היא כמובן כפופה לכל הוראות הדין המנהלי בקשר להצבת תמרורים, והצורך בהם.

אתי בנדלר: אני מבקשת להעיר שאני לא משוכנעת שהתוצאה שאליה אתה חותר – אכן מושגת על-ידי שינוי ההגדרה של הסדר תנועה משום שמה שמוצע כאן זה החלפת חלק מההגדרה הקיימת, כשהסיומת של ההגדרה בפקודה, כפי שהיא קיימת היום – כל אחד מהדברים האמורים, כפי שקראה אותם עורכת-דין זוכוביצקי – ובסוף: המיועד להסדיר את התנועה ואת אופן השימוש בדרך.

אתי בנדלר: דהיינו, ככל שפסל איננו מיועד להסדיר את התנועה או את אופן השימוש בדרך – לא תהיה שום סמכות בקשר לכך.

גלעד ארדן: לא, אבל כתוב - - - אתי בנדלר: בהגדרה העיקרית.

גלעד ארדן: הרי משנים חלק מההגדרה העיקרית כאן – ההגדרה שמופיעה בפקודה.

גלעד ארדן: יש להגדרה הזאת סיפה.

גלעד ארדן: זאת אומרת שמדובר רק על עצמים שמיועדים להסדיר את התנועה ואת אופן השימוש בדרך.

גלעד ארדן: את אמרת במלים עדינות מה שאני אגיד במלים בוטות – ההסבר של משרד התחבורה פה היה פשוט לא נכון.

גלעד ארדן: אתי בנדלר: לא, הוא מרחיב - - - היו"ר גלעד ארדן: לא, הוא היה לא נכון כי התעלם מהסיפה.

גלעד ארדן: לא מדובר לא בעץ ולא בפסל.

גלעד ארדן: שרית זוכוביצקי: למה?

גלעד ארדן: לפעמים יש הפרדה בעצים.

אתי בנדלר: לפעמים – ככל שעצים מיועדים להסדיר את התנועה בדרך, או את אופן השימוש בדרך, זה כן נכנס להגדרה.

אתי בנדלר: אופיר פינס-פז: זה בשוליים.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: בשוליים, כן, מסכימה אתך.

אתי בנדלר: אבל פסלים, בכל מקרה, נדמה לי שלא - - -

גלעד ארדן: זה לא רלוונטי לנוי נטו.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: בקיצור, המטוס נשאר בצומת חצרים.

גלעד ארדן: ..

שרית זוכוביצקי: "(2) בהגדרת "הסדר תנועה", במקום הקטע החל במילים "תמרור וכל סימן" עד המילים "או מופעל" יבוא " תמרור וכל סימן או אות, או התקן בנוי, סלול או מוצב כדין בדרך או המופעל בה, לרבות כל עצם אחר המוצב בתחום הדרך";

גלעד ארדן: אנחנו מרגיעים אותך, חבר הכנסת טל.

גלעד ארדן: זה לא יכול לחול על שלטי פרסום.

גלעד ארדן: דוד טל: נרגעתי כבר קודם.

גלעד ארדן: דיברתי עם מנהלת הוועדה.

שרית זוכוביצקי: סעיף קטן (3) מגדיר מנהרה.

שרית זוכוביצקי: במהלך התיקון המוצע יש הוראות שונות שאנחנו מחילים על מנהרה, שמתייחסות לעקיפה במנהרה, שמתייחסות למעבר הולכי-רגל במנהרה, שמתייחסות למעבר אופניים ותלת-אופן במנהרה, ובעלי-חיים במנהרה.

שרית זוכוביצקי: לצורך זה, הגדרנו מנהרה.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן:

שרית זוכוביצקי: עד היום לא היתה הגדרה למנהרה?

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: (3) אחרי הגדרת "מנהל אגף הרכב" יבוא: ""מנהרה" – דרך העוברת מתחת לכביש או מסילה, או מעבר תת קרקעי אחר המיועד למעבר רכב, שלפניו הוצב תמרור המציין אותה".

גלעד ארדן: אפשר להצביע, גברתי?

גלעד ארדן: אתי בנדלר: רצוי להצביע.

גלעד ארדן: היו"ר גלעד ארדן:

גלעד ארדן: מנהלת הוועדה מאוד מוטרדת מהשאלה האם בהגדרה של מנהרה לא היה רצוי לקבוע מהו אורך מינימלי של מנהרה, כי יש כבר חובת הדלקת אורות.

גלעד ארדן: ואם המנהרה היא מנהרונת?

שרית זוכוביצקי: אבל יש חובת הצבת תמרור.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן: זה עלול ליצור בעיות בפרק היעד – ההדלקה.

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: רק אם הוצב תמרור.

שרית זוכוביצקי: לכן, אם לא יוצב תמרור, ממילא לא יחולו החובות.

לאה ורון: כאשר הוועדה אישרה את נושא חובת הדלקת אורות במנהרה, לא היתה הגדרה מהי מנהרה?

לאה ורון: שרית זוכוביצקי: לא.

לאה ורון: עד היום לא קיימת הגדרה.

לאה ורון: הכל מוגדר, חוץ מזה.

גלעד ארדן: יש לבית-המשפט ידיעה שיפוטית על דברים כאלה.

גלעד ארדן: הוא יודע מה זה מנהרה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את תיקון תקנה 1 לתקנות התעבורה, כפי שהקריאה והסבירה היועצת המשפטית, שרית זוכוביצקי.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: מי נמנע?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד תקנה 1 – פה אחד.

גלעד ארדן: אין מתנגדים.

גלעד ארדן: התקנה אושרה.

גלעד ארדן: בבקשה, הוספת תקנה 19א.

שרית זוכוביצקי: התקנה הזאת היא תולדה של תיקון פקודת התעבורה – תיקון מס' 73 – שביקשה ליצור אחידות בשמות הערים שמופיעים על גבי תמרורים, בהודעות התמרורים.

גלעד ארדן: אם תוכלי לתאר מה המצב הלא תקין שהיא באה לתקן.

גלעד ארדן: זה לא כל כך ברור.

גלעד ארדן: שרית זוכוביצקי: את המצב הלא תקין תיקנה ההוראה בפקודה.

גלעד ארדן: אנחנו רק היינו צריכים לקבוע תוספת בתקנות כדי להסמיך את המפקח על התעבורה לקבוע הוראות.

גלעד ארדן: המצב הלא תקין שביקשה הצעת החוק הפרטית בזמנו לתקן זה אי-האחידות בשמות המופיעים על גבי תמרורים, כשהם מציגים שם של ישוב.

גלעד ארדן: למשל, "קיסריה" ו"סיזרי".

גלעד ארדן: אי-אחידות בין מי למי?

גלעד ארדן: בין מע"צ לגורם אחר?

שרית זוכוביצקי: בתמרורים שונים שמופיעים.

שרית זוכוביצקי: פעם תרגמו ופעם כתבו את ההגייה, פעם עם Y ובלי Y.

גלעד ארדן: לא אותו גוף קובע את התמרורים?

שרית זוכוביצקי: רשויות התמרור השונות עושות זאת, אבל לא היה ברור מה לכתוב, ולכן כל פעם מופיע שם אחר.

גלעד ארדן: אבל אם יש רשות תמרור ארצית – שמאוד נלחמה נגדנו על סמכויותיה כאשר חוקקנו את חוק הרשות הלאומית – היא לא יכולה להנחות את כל הרשויות?

שרית זוכוביצקי: זה מה שאנחנו מבקשים להנחות.

שרית זוכוביצקי: התולדה של הסעיף הזה היא בהצעת חוק פרטית, ואנחנו רק מוסיפים את הסמכויות, שיהיו במסגרת ההנחיות שיקבע המפקח, כדי שרשויות התמרור יפנו למקור שזמין להן והן מכירות אותו כשבאים להציב תמרורים – כאשר הכללים הם כללי האקדמיה, כמובן.

שרית זוכוביצקי: זהו רק נדבך הוספת סמכויות למפקח, ואנחנו כמובן ניסמך על מה שקבעה האקדמיה.

שרית זוכוביצקי: ושוב, זוהי תולדה של הצעת חוק פרטית שהעירה לנושא הזה, והתקבלה.

אופיר פינס-פז: יש לכם שיטה, שלוקחים הצעות חוק פרטיות והופכים אותן לתקנות.

אופיר פינס-פז: את אומרת שזה היה בהצעת חוק פרטית.

אופיר פינס-פז: שרית זוכוביצקי: לא, זה תוקן.

אופיר פינס-פז: אנחנו רק סידרנו את הסמכות.

אופיר פינס-פז: אתי בנדלר: החוק התקבל.

אופיר פינס-פז: הפקודה תוקנה.

אופיר פינס-פז: על איזה סעיף בפקודה אנחנו מדברים?

אופיר פינס-פז: מריה כהן אתגר: 70(1).

אופיר פינס-פז: שרית זוכוביצקי: ואז היתה חובה להשלים את הסמכות למפקח על התעבורה.

מריה כהן אתגר: בסעיף 70(1) הוסיפו בסוף לגבי כיתוב על גבי תמרורים.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: תקראי בבקשה את התקנה.

מריה כהן אתגר: שרית זוכוביצקי: "הוספת תקנה 19א 2.

מריה כהן אתגר: בחלק ב' לתקנות העיקריות, בפרק הראשון, בסימן ג' בסופו יבוא: "כללי תעתיק 19א.

מריה כהן אתגר: שמות המופיעים על גבי תמרורים ייכתבו על פי כללי התעתיק מכתב עברי לכתב לטיני ולכתב ערבי, שהחליטה עליהם האקדמיה ללשון העברית לפי סעיף 10לחוק המוסד העליון ללשון העברית, התשי"ג-1953, ושפורטו בהנחיות המפקח על התעבורה.

מריה כהן אתגר: " ואז יהיה מקור ליצירת אחידות.

מריה כהן אתגר: היו"ר גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את הוספת תקנה 19א.

מריה כהן אתגר: מי בעד?

מריה כהן אתגר: ה צ ב ע ה בעד תקנה 2 – פה אחד.

גלעד ארדן: אושר פה אחד.

גלעד ארדן: תיקון תקנה 28

שרית זוכוביצקי: אני מקווה שלפניכם הנוסח האחרון, בעקבות החלטת ועדת השרים.

שרית זוכוביצקי: אנחנו כללנו בו את נושא המסרונים, ה- SMS.

שרית זוכוביצקי: אופיר פינס-פז: אני מבקש להוסיף לזה רוכבי אופנוע.

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: אבל אופנוע הוא רכב.

שרית זוכוביצקי: אופיר פינס-פז: זה בשבילך – מיוחד, מתנה.

שרית זוכוביצקי: אני אוהב להחזיר מתנות.

שרית זוכוביצקי: מי שנותן לי מתנה – אני מחזיר לו.

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: אתה יודע כמה שנים אני כבר לא רוכבת על אופנוע?

שרית זוכוביצקי: זוכרים לי חסד, את ימי האוניברסיטה.

שרית זוכוביצקי: זה חל גם על אופנוע כיוון שזה חל על כל רכב.

גלעד ארדן: צריך לדעת שחבר הכנסת פינס הגיש מזמן הצעת חוק פרטית, שכבר הונחה ואפילו עברו 45 יום מאז שהיא הונחה.

גלעד ארדן: זה בעצם אחד המקומות הראשונים בעולם שתהיה התייחסות ספציפית למשלוח SMS בזמן נהיגה – דבר שהוכח במחקרים רבים כפוגע במיוחד בריכוז וביכולת הנהיגה של הנהג.

גלעד ארדן: לצערי הרב, משרד התחבורה – במקום לאמץ את הצעת החוק של חבר הכנסת פינס – העדיף להפיל אותה בוועדת השרים לחקיקה.

שרית זוכוביצקי: לא, כיוון שהיה - - - אופיר פינס-פז: כן, למה לא?

שרית זוכוביצקי: כל מה שהוא אומר מדויק.

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: יכול להיות, אבל היה תיקון תלוי ועומד בנושא אחיזה בטלפון, והתיקון הזה בדיוק השתלב.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם היה תיקון תלוי ועומד, אבל אתם שלחתם לכאן אתמול תוספת לתקנות האלה.

גלעד ארדן: זה לא היה כאן לא תלוי ולא עומד.

שרית זוכוביצקי: נכון.

שרית זוכוביצקי: דרך אגב, הנוסח המוצע הוא נוסח כולל.

שרית זוכוביצקי: לפי דעתי הוא כולל SMS, אבל למען הבהירות וכדי שלא יהיו בעיות פרשנות בבתי-משפט – כפי שאנחנו מכירים שיש לרוב על בסיס הסעיף הזה – כתבנו את זה בצורה ספציפית וגם לא התנגדנו בצורה מהותית.

גלעד ארדן: מה עמדתך, חבר הכנסת פינס?

גלעד ארדן: האם אתה תהיה נדיב?

אופיר פינס-פז: קודם כול, אני בוודאי לא בעד להיות קטנוניים.

אופיר פינס-פז: היו"ר גלעד ארדן: העניין הוא החשוב.

אופיר פינס-פז: אופיר פינס-פז: העניין בוודאי עומד מעל לכל דבר אחר.

אופיר פינס-פז: אם שר התחבורה בחר לשלב את זה בתוך התקנות שלו – ואני מניח שאם נאשר את זה, הדברים ייכנסו לתוקף מהר, יותר מאשר חקיקה ראשית – אני בעד שנאשר את, אם זה אכן ראוי.

גלעד ארדן: אני מודה לך שאתה שם את הבטיחות קודם כול.

גלעד ארדן: בבקשה, תקראי.

שרית זוכוביצקי: דרך אגב, אנחנו גם כללנו את זה בנוסח של תקנה קיימת, וזה כדי לאפשר להחיל על זה את צו עבירות הקנס – שזה לא פחות חשוב.

שרית זוכוביצקי: אתי בנדלר: זה 750 שקלים?

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: היום – 1,000 שקלים.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן: זאת אומרת, SMS ודיבור יהיה אותו דבר.

שרית זוכוביצקי: שרית זוכוביצקי: נכון.

שרית זוכוביצקי: בהתחלה זה הופיע במסגרת תקנה נפרדת, ולאחר מחשבה אמרנו:

שרית זוכוביצקי: אם הקנס הוא 1,000 שקלים, כדאי להחיל את זה, כדי לא לתקן מחדש – להכריז על העבירה ולכלול אותה בצו עבירות הקנס – עדיף לכלול את זה בתקנה קיימת.

אופיר פינס-פז: אגב, אני מאוד מסכים איתך, אבל הבנתי שהנימוקים של משרד התחבורה בוועדת השרים- אני לא נכחתי שם – היו שבאו אלי בטענות שאני מציע 1,000, ומשרד התחבורה הציע 250 שקלים.

אופיר פינס-פז: יכול להיות?

אופיר פינס-פז: שרית זוכוביצקי: לא ידוע לי, אבל 250 זה אף פעם לא היה.

אופיר פינס-פז: בקיצור, 1,000 שקל על משלוח SMS בנהיגה.

שרית זוכוביצקי: או קריאת SMS.

שרית זוכוביצקי: אנחנו הוספנו את המילה קריאה.

גלעד ארדן: איך השוטר יוכל לדעת או להוכיח?

גלעד ארדן: נניח כאשר הפלאפון מצלצל, רוב הנהגים מעיפים בו מבט לראות מי המצלצל.

גלעד ארדן: כיצד השוטר יידע אם הנהג קרא SMS או שהוא הסתכל על המספר שמהבהב על הצג?

גלעד ארדן: זה נראה לי בלתי אכיף לחלוטין.

גלעד ארדן: רב-פקד לוינגר.

רפ"ק רוני לוינגר: אני לא ראיתי את הנוסח הזה.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו באנו מוכנים לגבי הנוסח הקיים.

רפ"ק רוני לוינגר: היו"ר גלעד ארדן:

רפ"ק רוני לוינגר: אל תחשוף בפני הציבור שהמשטרה רואה את הנוסח ברגע האחרון.

אופיר פינס-פז: אני מוכרח לומר שאני לא חושב שקריאה וכתיבה של SMS זה אותו דבר.

רפ"ק רוני לוינגר: אני גם לא חושב, אבל בואו נקרא את התקנה.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שהקנס יהיה אותו קנס.

אופיר פינס-פז: אני הצעתי כתיבה.

אופיר פינס-פז: יש הבדל בין כתיבת SMS – בעיני זה דבר שהוא לא נכון ושעלול לסכן את שלום הנוהגים בכבישים – לבין קריאה.

גלעד ארדן: לגבי קריאה יש הוראה כללית.

גלעד ארדן: אסור לקרוא עיתון, צריך להתרכז בנהיגה.

אופיר פינס-פז: אם אתה אומר קריאה, אז גם אסור בכלל לקבל שיחה בפלאפון, כי זוהי פעולה מאוד דומה.

אופיר פינס-פז: אתה מסיר לרגע, אתה לוחץ, אפילו בדיבורית – זה דומה מאוד.

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: דיבור וקריאה לא דומים.

שרית זוכוביצקי: דוד טל: זה לא דומה, חבר הכנסת פינס, משום שכאשר אתה משיב לפלאפון – מדובר בחלקיק שנייה, וכאשר אתה קורא זה אורך כמה שניות.

שרית זוכוביצקי: גם זה מסיח את דעתך וגם זה מסיח את דעתך, אבל קריאה מסיחה את דעתך הרבה יותר.

שרית זוכוביצקי: אופיר פינס-פז: אני לא בטוח שקריאה וכתיבה – צריך להיות בהם אותו דין, אותו קנס.

שרית זוכוביצקי: גם עניין האכיפה הוא שונה לפי דעתי בין כתיבה לבין קריאה.

שרית זוכוביצקי: אני מציע לדון בכך.

שרית זוכוביצקי: זה נראה לי לא אותו דבר.

שרית זוכוביצקי: כאשר הקושי הוא אכיפתי.

שרית זוכוביצקי: אופיר פינס-פז:

שרית זוכוביצקי: יש כוונת מכוון.

שרית זוכוביצקי: כשאתה שולח SMS תוך כדי נהיגה, אתה יודע שאתה עובר על תקנה.

שרית זוכוביצקי: כשמישהו שולח לך – הוא לא יודע שאתה בנהיגה.

שרית זוכוביצקי: אתה לא חייב לקרוא.

שרית זוכוביצקי: אופיר פינס-פז: אני מבין מה את אומרת.

שרית זוכוביצקי: זה לא אותו דבר.

דוד טל: תאר לעצמך שאתה כותב לי מכתב אהבה ארוך.

דוד טל: לעומת זאת, כאשר אני צריך להשיב – אני משיב רק בכן או לא.

דוד טל: לכתוב זה שתי אותיות, ואם אני מקבל מסר ארוך, זה הרבה יותר זמן.

אופיר פינס-פז: יכול להיות.

גלעד ארדן: בקשר לתלוי ועומד, עצם העובדה שהמשטרה היום לראשונה שומעת על כך...

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: היתה ועדת שרים רק בשבוע שעבר.

רפ"ק רוני לוינגר: שנים כבר מסתובבת בין המשרדים הצעה לתיקון תקנה או להוספת תקנה, שמסדירה את כל נושא השימוש בפלאפון, במכשירי קשר, במירס – כבר שנים.

רפ"ק רוני לוינגר: זה מה שהתכוונה חברתי במילים "תלוי ועומד".

רפ"ק רוני לוינגר: מה שאני אמרתי, ההוספה של המלים SMS, זוהי הוספה מהיומיים האחרונים.

שרית זוכוביצקי: זה נכון.

רפ"ק רוני לוינגר: יש הצעת חוק פרטית, וחשבו – משיקולים שונים – להכניס את זה יחד באותה תקנה שמסדירה את כל נושא השימוש.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו רוצים לפתור כאן את נושא השימוש במירס – היו בעיות לגבי מירס, לגבי מכשירי קשר, לא היו הגדרות מדויקות.

שרית זוכוביצקי: תהיה תקנה כוללת.

שרית זוכוביצקי: רפ"ק רוני לוינגר: זאת תקנה כוללת שבאה לתת מענה לכל השימוש האלחוטי תוך כדי נהיגה.

אתי בנדלר: האם היה דיון פנימי אצלכם, האומנם דין שליחה כדין קריאת מסרון?

שרית זוכוביצקי: ההנחה הכללית היתה שה- SMS, ככלל, פוגע בבטיחות.

שרית זוכוביצקי: גם הקריאה פוגעת.

שרית זוכוביצקי: לא התקיים דיון עמוק לגבי הנושא האכיפתי .

שרית זוכוביצקי: אתי בנדלר: ודאי היושב-ראש יבקש מהמשטרה להתייחס לנושא האכיפה.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן: בעוד שלוש דקות.

שרית זוכוביצקי: (חבר הכנסת דוד טל מחליף את היו"ר גלעד ארדן)

דוד טל: איפה אנחנו כרגע?

דוד טל: אתי בנדלר: בתיקון תקנה 28 – שהיא תקנה 3 לתקנות שמוצגות.

דוד טל: האם אתה רוצה להמשיך אתה, או לדלג עליה?

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: אנחנו נדלג ונשוב אליה.

לאה ורון: מדובר גם בתקנה 3 וגם בתקנה 4., ואשר על כן, עוברים לתקנה 5.

שרית זוכוביצקי: תיקון תקנה 36.

שרית זוכוביצקי: תקנה 36 עוסקת בדרך מחולקת.

שרית זוכוביצקי: היא קובעת הוראות התנהגות של נהגים.

שרית זוכוביצקי: תקנה 36(ד) עוסקת בנסיעת הנהג בהתאם לחץ שמופיע בדרך.

שרית זוכוביצקי: תקנה 36(ד) – אני אקרא אותה כיוון שהתקנה כך מנותקת.

שרית זוכוביצקי: תקנה 36(ד) אומרת כך: "בכביש המחולק לנתיבים שבהם סומנו חצים המובילים לצומת, לא ייכנס הנהג לצומת, לא יעבור בו ולא ייצא ממנו, אלא בכיוון חץ שסומן בנתיב שממנו נכנס לצומת".

שרית זוכוביצקי: זאת ההוראה הכללית.

שרית זוכוביצקי: כיוון שהגדרת "צומת" לא כוללת התמזגויות ולא כוללת כניסה ויציאה לחצרים, אנחנו רוצים במקרה הזה – רק לצורך תקנת המשנה הזאת – להרחיב את המונח צומת ולכלול בו גם את ההתמזגויות, את המפגשים.

דוד טל: האם כיכר כלולה במילה צומת?

חנן אהרון: לא.

חנן אהרון: קריאה: למעגל תנועה יש הגדרה אחרת.

דוד טל: מעגל תנועה זה כיכר.

קריאה: לא מוגדר כצומת.

קריאה: מ"מ היו"ר דוד טל: מה קורה כאשר נכנסים למעגל תנועה?

שרית זוכוביצקי: אני בודקת האם מעגל תנועה מוגדר.

שרית זוכוביצקי: קריאה: הוא מוגדר על-ידי תמרור.

שרית זוכוביצקי: אני יכולה לקרוא את ההגדרה של צומת.

שרית זוכוביצקי: מ"מ היו"ר דוד טל: את רוצה שנדלג על הסעיף הזה?

שרית זוכוביצקי: לא.

שרית זוכוביצקי: אנחנו לא רואים קשר בין זה לבין מעגל תנועה.

חנן אהרון: יכולה להיות כניסה למעגל מכל כיוון – זה צומת לכל דבר.

חנן אהרון: נניח בכניסה לכיכר – התמרור של מעגל תנועה משנה את אופן ההתנהגות.

חנן אהרון: דהיינו, אם אני מגיע לצומת, כיכר, ואין תמרור כזה של מעגל תנועה – זכות קדימה לרכב שבא מימין, וכן הלאה.

חנן אהרון: חוקים של צומת חלים עליו, זה צומת לכל דבר.

חנן אהרון: אלא מה?

חנן אהרון: התמרור של מעגל תנועה משנה את החוק, כלומר כשאתה נכנס זה הופך את זה למעגל תנועה, וזכות קדימה לרכב שנע בתוך המעגל.

דוד טל: זה מבלבל לא מעט.

חנן אהרון: היום כמעט שאין כיכרות.

חנן אהרון: יש תמרור של מעגל תנועה.

חנן אהרון: מעגל תנועה מסדיר את התנועה בצומת – שכל מי שנע בתוך המעגל, זכות קדימה שלו.

חנן אהרון: לעניין הצומת – כשאתה מתקרב למעגל תנועה, חנייה בתחום צומת וכן הלאה – זה תופס.

חנן אהרון: 12 מטר לפני מעגל תנועה זה צומת, לפני הצומת אסור לחנות, וכל החוקים האחרים.

דוד טל: כאן מדברים כרגע על סימון על הדרך.

דוד טל: אם נכנסתי לאותו מעגל תנועה.

חנן אהרון: הסימונים, 36(ד) תופס בצמתים, בכניסה לתוך מעגל תנועה כזה.

חנן אהרון: סעיף 36(ד) אומר שבכניסה לצומת עם חצים על הכביש – צריך להיכנס ולצאת לפי המסומן בכביש.

חנן אהרון: זה גם תופס בכניסה למעגל תנועה.

חנן אהרון: זה צומת.

חנן אהרון: מה שרוצים להחיל פה זה עניין של מחלפים או התמזגויות, ששם זה לא צומת.

חנן אהרון: נניח יש סימון שאומר ישר או ימינה, ואני אגיד: זה לא צומת, 36(ד) תופס רק בצומת - אני במקומות כאלה לא אתייחס כי זה לא צומת.

חנן אהרון: לכן, רוצים להחיל גם את המקומות האלה – בכל מפגש של כביש עם כביש אחר, צריך להישמע ולנהוג לפי החצים המסומנים.

דוד טל: האם אתם יכולים להגיד פרקטית איך זה קורה?

דוד טל: כשנתקן את התקנה הזאת – איך יידע על כך מר ישראלי?

דוד טל: הוא למד ועבר מבחן תיאוריה לפני 30 שנה.

חנן אהרון: יש חובת שינון על כל דבר.

חנן אהרון: אפשר להגיד זאת לגבי כל חוק וכל תקנה.

חנן אהרון: גם אדם ששוחט – כבודו יודע שכל שלוש שנים עושים לו רענון והוא לומד.

חנן אהרון: יש תיקונים, הוא צריך ללמוד אותם.

דוד טל: מאז שרבּוּ השוחטים, הנשחטים, אני כבר לא עוסק בזה.

דוד טל: חנן אהרון: כל אזרח צריך לדעת את החוקים, כי אחרת אנחנו לא צריכים לפרסם אותם ואין רשומות.

דוד טל: נגיד שנשלח לכל אזרח הביתה או שנביא את כולם לוועדה, שילמדו.

דוד טל: יש פרסום.

דוד טל: האזרח צריך לקחת על עצמו אחריות, אבל יש את כל החידושים שאנחנו מכניסים.

דוד טל: יש מינימום מסוים שאתם עושים?

דוד טל: חנן אהרון: את כל תיקוני התקנות שאנחנו מתקנים פה אנחנו מפרסמים באתר שלנו ובאתר של משרד התחבורה.

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: וכולם נכנסים לאתר.

חנן אהרון: הם בולטים לעין.

חנן אהרון: יש גם תיקונים שלא מעניינים את האזרח.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: אם אני אעשה פה סקר כמה מאתנו נכנסו לאתר הזה – אני מעיד: עד היום, אף לא פעם אחת נכנסתי לאתר הזה.

חנן אהרון: זה לא מעניין, כנראה.

חנן אהרון: אחת לשנה אתה מקבל רשיון רכב.

חנן אהרון: אנחנו מוסיפים שם את התיקונים החשובים, שראוי שאזרח יידע.

חנן אהרון: אנחנו מכניסים את זה שם, אבל אין אפשרות לשלוח לכל אזרח הביתה מכתב על תיקון כזה או אחר.

חנן אהרון: עושים את המינימום האפשרי – מקסימום, תקרא לזה.

אתי בנדלר: התקנה מדברת על חצים שסומנו בנתיב, ולא מדובר כאן היכן סומנו.

אתי בנדלר: אני מתייחסת לצומת של היציאה מכיוון המוזיאון אל עבר הכנסת.

אתי בנדלר: יש סימון סותר שמסומן על הכביש עצמו בחצים, לעומת סימון חצים שיש מעל הרמזור.

אתי בנדלר: כשאתם מדברים כאן על "סומן בנתיב", מה מחייב את הנהג?

אתי בנדלר: – הסימון על הרמזור או הסימון המסומן על גבי הכביש עצמו?

חנן אהרון: הסימון על הרמזור והסימון על הכביש, מבחינת התִמרור, נקרא תמרור לכל דבר.

אתי בנדלר: אבל הם סותרים אחד את השני.

אתי בנדלר: חנן אהרון: אז זה מפגע תעבורתי.

אתי בנדלר: זה כמו כל מפגע אחר, שצריך לתקן אותו.

אתי בנדלר: אתי בנדלר: זאת אומרת שזאת פשוט תקלה.

אתי בנדלר: ברשותכם, אני אשמח למסור את הפרטים על התקלה מייד אחרי הישיבה כדי שתטפלו בכך.

דוד טל: ואני בטוח שעוד אנחנו מדברים, כבר המפקח על התעבורה שלח לשם מישהו כדי לתקן את הטעון תיקון.

אתי בנדלר: הפניתי תשומת-לב של מספר נהגים כדי שישימו לב, שינהגו בהתאם לתמרור המחמיר.

מריה כהן אתגר: דרך אגב, אין עדיפויות כאלה בלוח התמרורים.

מריה כהן אתגר: כל תמרור הוא באותו מעמד.

חנן אהרון: רק רמזור הוא במעמד שונה.

חנן אהרון: הוראת הרמזור היא מעל התמרור.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: והשוטר מעל הרמזור...

דוד כוכבא: התקנה בהקשר לצומת היא ברורה.

דוד כוכבא: כדי שלא יהיה מעבר בתוך הצומת מנתיב לנתיב – זה מסבך את התנועה בתוך הצומת.

דוד טל: עד היום גם אסור היה לעבור לפני צומת מנתיב לנתיב.

דוד טל: דוד כוכבא: אסור לעקוף בתוך הצומת, מנתיב לנתיב.

דוד טל: ההסבר ברור כשמדובר בהתמזגות, אני רק לא מבין בשביל מה אתם עושים את זה – זה בניגוד לכל הגיון ולדעתי זה אפילו מסכן את התנועה.

דוד טל: הרי מה זה התמזגות?

דוד טל: נניח אתה עולה על מחלף כדי להתמזג לכביש רוחבי, וה"לופ" הזה הוא לפעמים באורך של כמה מאות מטרים, אולי אפילו קילומטר.

דוד טל: משאית שתיכנס במסלול השמאלי – לשיטתך – לא תוכל לעבור לצד ימין בכל תהליך ההתמזגות לכביש הראשי.

דוד טל: אני לא מבין בשביל מה בכלל אתם מתקנים את זה.

דוד טל: לא תמיד להרחיב ולא תמיד המוסיף, יוצר יתרון בתהליך הזה.

דוד טל: אין שום הגיון בטיחותי בנושא הזה.

דוד טל: מה שאתה אומר, שנהג המשאית היה צריך לדעת הרבה הרבה לפני - -

דוד כוכבא: קילומטר קודם.

דוד כוכבא: מ"מ היו"ר דוד טל: - - שהוא צריך לתפוס את הנתיב הימני, אחרת הוא לא יוכל לעבור מהנתיב השמאלי לנתיב הימני בדרכו ל"לופ" הזה.

דוד כוכבא: בוודאי.

דוד כוכבא: אם אתה נכנס בצד שמאל ל"לופ" – אתה לא יכול לעבור לצד ימין.

דוד כוכבא: מ"מ היו"ר דוד טל: הם תכף יסבירו לנו.

חנן אהרון: גם מבחינת הנהיגה הנכונה – מה שאומר דוד כוכבא – מה זה קשור לעניין המיזוג?

חנן אהרון: בכל מקום בכביש, בכל צומת, הרי גם נהג משאית שנוסע היום, יש לו את החוקים משלו.

דוד כוכבא: אני מבקש שהוא ישלים את התשובה.

דוד כוכבא: אם נהג משאית מתמזג במחלף – והוא מתמזג בצד שמאל – מותר לו לנסוע בנתיב השמאלי, לשיטתך, אסור לו לפַנות את הנתיב השמאלי ולעבור לצד ימין כדי לפנות תנועה.

דוד כוכבא: איזה הגיון זה?

חנן אהרון: אני לא יודע על מה הוא מדבר.

דוד טל: אם אתה לא יודע, דוד יסביר שוב.

דוד טל: חנן אהרון: אני רוצה לדבר על העיקרון.

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: לא, אני רוצה לפתור את הבעיה.

דוד טל: את העיקרון הבנו.

דוד כוכבא: כשאתה נכנס להתמזגות, אתה יורד מדרך ראשית ומתמזג לדרך ראשית אחרת, בתוך מחלף.

חנן אהרון: כמה נתיבים יש לכניסה?

דוד כוכבא: שני נתיבים.

דוד כוכבא: משאית עם 50 טון התמזגה בנתיב השמאלי – כי הוא היה פנוי.

דוד כוכבא: היא רוצה לחזור לנתיב הימני תוך כדי ה"לופ" הזה, היא לא יכולה, לשיטתך.

דוד כוכבא: אסור לעבור לנתיב כי הוא נכנס בנתיב השמאלי.

דוד כוכבא: קריאות: - - -

חנן אהרון: דוד, סעיף 36(ד) מדבר על זמן חציית הצומת, או חציית המפגש.

חנן אהרון: הרי כאשר אתה נכנס לצומת- ואמרנו: תיכנס באותו נתיב ותחצה מאותו נתיב – זה לא עד סוף כל הדורות.

חנן אהרון: דוד כוכבא: זה ברור.

חנן אהרון: חנן אהרון: אנחנו מדברים על כך שהוא נכנס שמאלה להתמזגות כזאת – יש לו את כל הזמן – גם לפי החוק הקיים – לחזור חזרה ימינה אם הוא רוצה.

חנן אהרון: אין קשר, מדובר על זמן החצייה בתוך הצומת, בתוך המפגש הזה.

קריאה: ה"לופ" הוא חלק מהצומת.

קריאה: חנן אהרון: לא.

קריאה: ה"לופ" הוא לא חלק מהצומת.

דוד כוכבא: אם ה"לופ" לא חלק מהצומת – זה מיותר מה שהוא אומר.

חנן אהרון: אני רוצה להסביר את הכניסה בצומת עצמו.

חנן אהרון: אחרי הצומת הוא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: אם ה"לופ" זה חלק מהצומת, יש לנו בעיה והוא צודק, אבל אם זה לא חלק מהצומת - - -

דוד כוכבא: אם הוא לא חלק מהצומת - תוריד את זה.

חנן אהרון: ה"לופ" הוא לא חלק מצומת.

חנן אהרון: יכול להיות שה"לופ" הוא שני קילומטר.

חנן אהרון: הצומת הוא לא שני קילומטר.

חנן אהרון: אנחנו מדברים על כניסה, והחוק מגדיר את זה.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: האם יש הגדרה כמה קילומטר יכול להיות צומת?

חנן אהרון: חנן אהרון: יש הגדרה לצומת.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: אבל אין הגדרה אם צומת יהיה באורך 100 מטר, 200 מטר או 300.

חנן אהרון: הצומת הוא צומת מוגדר.

דוד כוכבא: הצומת זה ברור, אל תחזור על זה.

דוד כוכבא: אדוני היושב-ראש, אני חושש מתקלות מיותרות, שמחר עומד שם שוטר – והוא מבין כפי שהוא מבין את העניין הזה – ואחר כך יהיו שלוש עבירות, ואתה מוריד את הנהג לצמיתות.

דוד כוכבא: מ"מ היו"ר דוד טל: מה דעת המשטרה בנושא?

רפ"ק רוני לוינגר: מדובר בעניין הנדסי – הנדסי טהור כמעט.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו הצטרפנו למשרד התחבורה וחושבים שהתיקון הזה, יש בו אלמנט בטיחותי.

דוד טל: הוא תיקון נכון.

דוד טל: רפ"ק רוני לוינגר: אכן.

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: לנהגי המוניות יש משהו לומר בנושא?

אברהם פריד: אין הבדל כשמדובר במונית, זה אותו דבר.

אברהם פריד: אם אני נוסע ישר, משתלב שמאלה, ורוצה לפנות ימינה - - -

דוד טל: מה דעתך?

דוד טל: זה מסבך לך את הנהיגה, או שזה בסדר?

דוד טל: אברהם פריד: זה קשה לביצוע.

דוד טל: לפי דעתי זה מיותר.

חנן אהרון: אני חושב בדיוק כמוהו, זה לא מובן להם.

חנן אהרון: מ"מ היו"ר דוד טל: יכול להיות שזה לא מובן די.

חנן אהרון: יסבירו את זה שוב.

חנן אהרון: חנן אהרון: אני קורא את 36(ד): "בכביש המחולק לנתיבים שבהם סומנו חצים המובילים לצומת, לא ייכנס נהג לצומת, לא יעבור בו ולא ייצא ממנו" – כל כך מוגדר וכל כך ברור.

דוד כוכבא: צומת זה דבר ברור.

חנן אהרון: בסעיף 36(ד) אנחנו הוספנו לעניין של כניסה לצומת ויציאה ממנו, את המפגשים שדיברתי עליהם, כדי שיהיה ברור גם שם שנהג נכנס – נכנס מאותו מקום ולא בתוך הצומת או לפני הצומת.

חנן אהרון: קריאה: אבל איפה היציאה?

חנן אהרון: מתי זה נגמר?

חנן אהרון: חנן אהרון: המפגש עם ההתמזגות נגמר לא בסוף ה"לופ".

חנן אהרון: תחום הצומת הוא מוגדר – תחום צומת הוא 12 מטר לכל כיוון – אחרי כן נגמר הסיפור.

דוד טל: מה שהוא אומר, שברגע שאני יוצא מהצומת, כבר עברתי את הצומת.

דוד טל: קריאה: איפה יהיה החיתוך, שיצאת?

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: הוא אומר שזה בתחום של 12 מטר.

דוד טל: קריאה: זה תחום צומת.

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: אני לא מכיר את ההגדרה, אני סומך על ההגדרה שלו.

דוד טל: קריאות: - - -

דוד טל: אנחנו נקים ועדת משנה, נצא לצומת ונראה את ה"לופ" ונראה את הצומת.

קריאה: אין יציאה.

קריאה: היציאה מה"לופ" היא ברגע שאתה מתמזג לדרך הראשית.

דוד טל: אבל הוא טוען שה"לופ" זה לא חלק מהצומת.

דוד טל: קריאה: אז שיוריד את זה.

דוד טל: קריאה: אם הוא טוען שזה לא חלק מהצומת, הוא צודק, אבל הוא צריך את זה בצומת – בצומת שזה לא "לופ".

דוד טל: קריאה: שישאיר את זה לצומת.

דוד טל: זה מה שהוא אומר.

דוד טל: אם הוא אומר ש"לופ" זה לא צומת, נותר שכל התקנה הזאת היא רק לצורך הצומת.

דוד טל: מאיר אלבז: הוא צודק רק בנושא של כניסה.

דוד טל: השאלה היא אם יעמוד שוטר, מי יגדיר מתי נגמר הקטע שמותר.

דוד טל: בצומת זה מאוד ברור.

דוד טל: מ"מ היו"ר דוד טל: רפ"ק לוינגר טוען שזה בסדר.

קריאה: הוא לא מסביר, הוא רק טוען.

קריאה: קריאה: יש היגיון בדבריו של חנן בנושא של הכניסה.

קריאה: הבעיה שבצומת זה מוגדר כניסה ויציאה, וב"לופ", נקודת היציאה - - - מ"מ היו"ר דוד טל: זה בהתמזגות.

קריאה: בהתמזגות לכביש הראשי.

קריאה: קריאה: שיפוט של מי?

קריאה: אין פה נקודה שאתה אומר: כאן.

קריאה: איך חיתוך.

דוד טל: ברגע שאתה עובר מה"לופ" לדרך הראשית – זאת נקודת החיתוך.

דוד כוכבא: אז לשיטתך, בכל הנסיעה ב"לופ" אני לא יכול לעבור נתיב.

דוד טל: הוא אומר שה"לופ" זה לא חלק מהצומת.

מאיר אלבז: איפה זה מתחיל?

מאיר אלבז: מדובר על הכניסה ל"לופ" - - - מ"מ היו"ר דוד טל: מהדרך הראשית שאתה נכנס ל"לופ", עד שאתה יוצא ממנו לדרך הראשית.

מאיר אלבז: קריאה: זה כל ה"לופ".

מאיר אלבז: מ"מ היו"ר דוד טל: אז כל ה"לופ".

חנן אהרון: אני רוצה לתת דוגמה.

חנן אהרון: אני יורד ממחלף – נניח בלטרון או בכל מחלף אחר.

חנן אהרון: היום, על-פי חוק, זה לא תופס ולכן הוספנו.

חנן אהרון: עליתי ממחלף שער הגיא או ממחלף לטרון, אני נכנס לכביש דרך כביש 1, לכיוון ירושלים.

חנן אהרון: כשאני נכנס מהמחלף, יש את הכביש שעולה לתוך המחלף – זאת ההתמזגות – יש שני נתיבים על כביש ירושלים – תל אביב.

חנן אהרון: לכאורה – וכך זה היום – יש נתיב ישר, אני יכול להיכנס לנתיב השמאלי, אני יכול לחתוך ולהיכנס.

חנן אהרון: לא כתוב לי בשום מקום, כי זה רק בצומת.

חנן אהרון: בצומת אני לא יכול לעשות את זה.

חנן אהרון: לכאורה ייכנס אדם היום, יחתוך את שני הנתיבים האלה, ואז הוא יאמר: זה לא כתוב בחוק, בצדק, זה לא צומת.

חנן אהרון: הוספנו את זה לצומת כדי שלא יהיה מצב מסוכן, שנהג ייכנס ויחתוך שני נתיבים – כאשר נוסעים שם במהירות של 100 קמ"ש לפחות – ויגיד אחר כך: זה לא כתוב בחוק.

חנן אהרון: לדבר כעת על ה"לופ", כמה ה"לופ", מה יש ב"לופ" – לא דיברנו על זה, לא התכוונו לזה.

חנן אהרון: זה חשש שהוא בעלמא, הוא לא קיים אפילו.

חנן אהרון: הכוונה היא להסדיר את הבטיחות בכניסה כזאת למחלפים – מפגש עם כביש אחר.

דוד טל: אתה לא מתכוון לזה, ואנחנו מבינים את זה.

דוד טל: הבעיה שלנו שאותו שוטר יבוא לאכוף את זה- יכול לפרש זאת כך שבתוך ה"לופ" עצמו הוא לא יכול לעבור מנתיב אחד לנתיב שני, ולא כפי דעתך- שהיא מאוד הגיונית – כאשר אני יוצא מתוך ה"לופ", לא לחתוך שני נתיבים ולהגיע לנתיב השמאלי ביותר, ואז אני מסכן את התנועה.

גלעד ארדן: הנה רפ"ק לוינגר – דבריו יופיעו בפרוטוקול - יבהיר כאן כיצד המשטרה רואה את זה ומה תהיה ההנחיה לשוטרים במשטרת האכיפה.

רפ"ק רוני לוינגר: המשטרה תאכוף כמו שזה כתוב.

רפ"ק רוני לוינגר: כל העניין של ה"לופ" והעיגול – זה לא נכנס, זה לא כתוב כאן בכלל.

רפ"ק רוני לוינגר: קריאה: זאת נקודת התמזגות לכל דבר.

רפ"ק רוני לוינגר: אם ב"לופ" יש נקודת התמזגות, זה שבא מצד ימין צריך לאפשר לרכב שבא משמאלו להיכנס, לתת לו לעבור, כי המסלול שלו נגמר למעשה.

חנן אהרון: שים לב מה כתוב:

חנן אהרון: לרבות מפגש עם כביש אחר – במפגש עצמו.

חנן אהרון: הרי מפגש הוא מפגש אחד, אין 20 מפגשים.

חנן אהרון: המפגש מסתיים באיזשהו מקום, לא בסוף ה"לופ".

דוד טל: מבחינתי, זה בסדר.

קרני צדקיהו: לדוגמה, כאשר אתה עולה בכביש איילון למחלף עזריאלי, מחלף השלום – אתה באופן טבעי נוסע במסלול הימני, אבל ברגע שאתה נכנס לצומת, מייד יש ארבעה מסלולים.

קרני צדקיהו: עכשיו אתה צריך להחליט: אתה פונה לתל אביב או פונה לכיוון גבעתיים, ואז אתה חייב לעבור מסלולים, אין לך ברירה.

דוד טל: אבל זה לפני שנכנסת לצומת.

קרני צדקיהו: אתה נכנסת במסלול הימני.

קרני צדקיהו: דוד טל: אתה נמצא בכביש הראשי באיילון.

קרני צדקיהו: אתה מדבר על יציאה מאיילון?

קרני צדקיהו: קרני צדקיהו: נכון.

קרני צדקיהו: דוד טל: אם אתה נמצא בצד ימין – ודאי שאין לך בעיה.

קרני צדקיהו: אתה צריך לתכנן את הדרך שלך כך שאתה נמצא בצד שמאל.

קרני צדקיהו: קרני צדקיהו: יש מסלול אחד.

גלעד ארדן: אתה מציע להצביע?

גלעד ארדן: דוד טל: אני חושב שעל זה אפשר להצביע, אבל דילגנו על שני סעיפים.

גלעד ארדן: לאה ורון: מה אתה מציע לגבי תקנה 5?

גלעד ארדן: דוד טל: אני חושב שאפשר להצביע עליה.

גלעד ארדן: אני מעמיד להצבעה את תקנה 5, כפי שהוסבר כאן על-ידי מנהל אגף הרישוי.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: מי נמנע?

גלעד ארדן: ה צ ב ע ה בעד תקנה 5 – פה אחד.

גלעד ארדן: תקנה 5 אושרה.

גלעד ארדן: אני רוצה לחזור לתקנה 4, ואני מבקש שתציגי אותה יחד עם סעיף 20 – תיקון תקנה 169.

גלעד ארדן: תסבירי מה המצב הנוהג היום, מה אתם מבקשים כאן בשתי התקנות האלה, ואנחנו נצביע – גם לגבי משלוח SMSים, קריאת SMSים והליכה עם אוזנייה, אוזניות, נהיגה עם אוזנייה, אוזניות, כדי שנבין בדיוק מה משרד התחבורה מבקש.

גלעד ארדן: אם כך, אנחנו מדברים על תקנות 3, 4 ו-20.

שרית זוכוביצקי: המצב הנוהג היום, שאפשר להשתמש בטלפון נייד רק עם דיבורית המותקנת ברכב.

שרית זוכוביצקי: אנחנו – במסגרת התיקון הזה – מאפשרים דיבור בדיבורית המותקנת ברכב וגם בדיבורית של הפלאפון.

שרית זוכוביצקי: במסגרת התיקון הזה אנחנו נותנים הגדרה לטלפון – חוץ מהגדרה לדיבורית – וזה כדי לתקן את המחלוקת או את אי-הבהירות בכל מה שקשור למכשירי המירס, והתקנה אומרת שכל מכשיר שיש בו לחצנים לחיוג, למעשה הוא טלפון, ויחול עליו הדין שקובע שימוש בדיבורית קבועה או דיבורית בגוף הטלפון.

שרית זוכוביצקי: דוד טל: יש בעיה עם זה.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן: קודם כול, אתם מוסיפים כאן את המירסים.

שרית זוכוביצקי: כשיש מירס – תהיה חובה לדבר בדיבורית.

דוד טל: כשאת אומרת דיבורית בגוף הטלפון, למה הכוונה?

שרית זוכוביצקי: רמקול,SPEAKER.

דוד טל: לא שזה מחובר לאוזנייה.

שרית זוכוביצקי: לא, בכלל לא.

שרית זוכוביצקי: אוזנייה תהיה אסורה.

שרית זוכוביצקי: לאה ורון: לאיזה דיבוריות הכוונה?

שרית זוכוביצקי: התקן בטלפון עצמו או ברכב, המאפשר שימוש בטלפון בלי לאחוז בו – וזאת גם ההגדרה.

שרית זוכוביצקי: בכל מה שנוגע לאוזניות – אנחנו למעשה מורידים את אי-הבהירות בכל מה שקשור לאוזניות ואנחנו אוסרים את השימוש בטלפון, באוזנייה.

גלעד ארדן: אתם מבקשים לאסור.

שרית זוכוביצקי: מבקשים.

שרית זוכוביצקי: מוצע לאסור את השימוש בטלפון, באוזנייה.

שרית זוכוביצקי: דוד טל:

חנן אהרון: היה פסק-דין של בית-המשפט העליון.

חנן אהרון: גלעד ארדן: פסק-הדין של בית-המשפט העליון היה לגבי הולך-רגל, לא לגבי נהג.

שרית זוכוביצקי: נכון, והחובה הזאת תחול גם על נהגים.

קריאה: תוקף פסק-הדין דיבר לפי כללי הפרשנות, עם אוזניות – כולל אוזנייה או לא כולל אוזנייה.

אופיר פינס-פז: מה הבעיה בשימוש באוזנייה?

אופיר פינס-פז: מה ההבדל בין זה לבין דיבורית?

דוד טל: או בין זה לבין הרמקול בפלאפון?

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו חושבים שיש הבדל – על-פי התייעצות עם מומחים – כיוון שרמת הקשב והריכוז שלך באוזנייה היא פחותה באופן משמעותי, לעומת צלילים של רדיו או של שיחה שמנוהלת בדיבורית .

רפ"ק רוני לוינגר: אופיר פינס-פז: זה מעניין.

רפ"ק רוני לוינגר: אתם יכולים להביא את המומחים?

דוד טל: אפשר לראות את האנשים שקבעו את זה?

גלעד ארדן: אני רוצה שתבינו מה אתם מבקשים.

גלעד ארדן: דוד טל: לא נראה לי סביר בכלל.

גלעד ארדן: יש היום במדינת ישראל אלפי אנשים שרכשו באלפי שקלים מערכות של דיבורית - "בלוטוס" – כאשר הוא נכנס לרכב, המכשיר מזהה והוא מדבר עם אוזניית בלוטוס.

גלעד ארדן: זה עולה מעל אלף שקל.

אופיר פינס-פז: כמובן שזה גם מגן.

אופיר פינס-פז: האוזנייה הזאת היא אחד הכלים להגן מפני קרינה בלתי מייננת של טלפונים סלולריים.

אופיר פינס-פז: היו"ר גלעד ארדן: אבל בתוך הרכב, הוא לא אמור לשים את זה באוזן.

אופיר פינס-פז: הוא מדבר בדיבורית, ממילא זה לא צמוד לו לראש.

אופיר פינס-פז: זה או הדיבורית או האוזנייה.

אופיר פינס-פז: כדי שאנחנו נאסור על הציבור, או נגזור עליו גזרה כזאת – אתם צריכים לבוא עם נתונים, מחקרים, שמראים שיש הבדל ברמת הבטיחות בין שימוש בדיבורית לבין שימוש באוזנייה, וכמו כן הייתי רוצה לדעת מה המצב הנוהג בעולם בעניין האיסור הזה.

אופיר פינס-פז: אתי בנדלר: שאלה נוספת: האומנם דין אוזנייה אחת כדין שתי אוזניות, כי בשתי אוזניות אתה שומע ממש מרוכז בשתי האוזניים – בקולות או באותות השמע שיוצאים מהמכשיר.

אופיר פינס-פז: לעומת זאת, כשהאוזנייה היא רק על אוזן אחת, עדיין יש לך אוזן שנייה שפנויה למתרחש מסביב.

אופיר פינס-פז: לאה ורון: חלוקת קשב.

אופיר פינס-פז: ישראל פרידמן: ישראל, מעמותת דרך בחיים – "מתונה".

אופיר פינס-פז: נעשה בארץ מחקר של המכון לחקר הגורם האנושי, שקבע שמבחינת הריכוז של הנהג אין הבדל בין דיבורית לבין טלפון נייד, וזהו מחקר שהוכח.

גלעד ארדן: אבל אין כאן עדיין הצעה לאסור דיבורית.

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: אבל ההצעה הולכת להקל כך שאדם יכול להפעיל את הרמקול שלו, להכניס את הפלאפון לכיס ולדבר עם הרמקול.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: תסלח לי, מה מפריע לך.

גלעד ארדן: הרי דיבורית נועדה לכך שאדם יחזיק בשתי ידיים את ההגה.

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: אבל הריכוז שלו יורד, באותה מידה.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: אז תאסור שימוש ברדיו באוטו, אדוני.

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: לא, לא.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: למה לא?

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: רדיו לא הוכח כמפריע.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: איפה הוכח הגורם השני?

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: בארץ, במחקר.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: תביא את המחקר.

גלעד ארדן: יש לך אותו?

גלעד ארדן: ישראל פרידמן: אני אביא לך את המחקר.

גלעד ארדן: אתם הולכים להקל.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: אנחנו לא עומדים להקל.

גלעד ארדן: אנחנו רוצים להבין מה המשמעות.

גלעד ארדן: כשאושרה דיבורית במקום טלפון סלולרי, הרציונל היה שהנהג לא יחזיק יד אחת על ההגה אלא שתי ידיים על ההגה.

גלעד ארדן: זה היה הדבר המרכזי.

ישראל פרידמן: אבל צריך לראות את כל התמונה, לא חלק מהתמונה.

ישראל פרידמן: אופיר פינס-פז: מאה אחוז.

ישראל פרידמן: עכשיו תגיד מה כל התמונה.

ישראל פרידמן: אז אם אסור לדבר בפלאפון בכלל, בוא נחליט שאסור בכלל – לא בדיבורית, לא בכיס.

ישראל פרידמן: ישראל פרידמן: זה הכיוון בעולם.

ישראל פרידמן: היו"ר גלעד ארדן: ישראל, תודה.

ישראל פרידמן: אני כרגע מנסה לברר עם משרד התחבורה את הנקודה.

ישראל פרידמן: האם יש אצלכם מחקרים שאתם יכולים להראות לנו לגבי ההבדל בין השימוש באוזנייה לבין השימוש בדיבורית?

שרית זוכוביצקי: לא יודעת אם נעשה מחקר כזה.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן:

שרית זוכוביצקי: אם אתם לא יודעים אם נעשה מחקר כזה – אנחנו לא - - -

אופיר פינס-פז: איך אתם מציעים משהו שלא בדקתם?

שרית זוכוביצקי: לא נעשה מחקר.

שרית זוכוביצקי: התקיים דיון.

שרית זוכוביצקי: יש לנו ועדת תיאום שבה יושבים מומחים, והם טוענים שהשימוש באוזנייה גורם להסחת-דעת, ולכן נכתבה התקנה הזאת.

שרית זוכוביצקי: היו"ר גלעד ארדן: מיהם המומחים?

שרית זוכוביצקי: גורמי מקצוע – הרשות הלאומית, המשטרה, הצבא.

שרית זוכוביצקי: נשלחים נציגים שעוסקים בתחום התחבורה ודנים בכל מיני הצעות לתיקון.

רפ"ק רוני לוינגר: יש לנו בעיה בתקנה הזאת, שכאמור אנחנו יושבים עליה באמת שנים.

רפ"ק רוני לוינגר: שרית זוכוביצקי: זה נוסח אולי רביעי.

רפ"ק רוני לוינגר: רפ"ק רוני לוינגר: אחת הבעיות, שההתקדמות הטכנולוגית קצת משיגה אותנו.

רפ"ק רוני לוינגר: היו לא פעם ניסוחים איכשהו מוסדרים, ואז ממציאים מכשיר חדש – "בלוטוס" חדש כזה – ואנחנו שוב צריכים לדון מחדש.

גלעד ארדן: נורא ואיום.

גלעד ארדן: .. תקבעו את הישיבות בתכיפות גבוהה יותר.

רפ"ק רוני לוינגר: בזמנו, הדיונים שהתקיימו לא לקחו בחשבון את ה"בלוטוס", כפי שאמר היושב-ראש.

רפ"ק רוני לוינגר: התקנה לא יכולה להבחין בין אוזנייה מאיכות גרועה לבין מכשיר שעלה אלף שקל.

גלעד ארדן: לא אמרתי שהיא צריכה להבחין.

גלעד ארדן: אתם מבקשים באופן גורף לפסול אוזנייה.

גלעד ארדן: אפילו אם לא היה "בלוטוס" עכשיו, כשאתם מבקשים מאתנו לאסור על שימוש באוזנייה, אבל אתם לא מבקשים לאסור שימוש בדיבורית – צריך לראות שיש הבדל ברמת ההפרעה לריכוז בין אוזנייה לבין דיבורית.

גלעד ארדן: אני מקבל את דבריו של חבר הכנסת פינס ואני מקבל גם מה שישראל אמר קודם.

גלעד ארדן: ברור לי שגם בדיבור בדיבורית יש פגיעה בריכוז, אלא שמדינת ישראל החליטה שהיא לא הולכת עדיין עד לנקודת הקצה ולא אוסרת לחלוטין דיבור בדיבורית, אלא היא מאפשרת לעשות זאת בעזרת דיבורית כדי ששתי הידיים תהיינה פנויות לנהיגה.

גלעד ארדן: אבל, כדי להבחין בין דיבורית לבין אוזנייה, אנחנו צריכים איזושהי הצדקה לאסור את זה על הציבור, ואתם לא מציגים כאן שום מחקר או שום חקיקה משווה מהעולם להראות שזאת מגמה שמבוססת על איזשהם מחקרים.

אופיר פינס-פז: יותר מזה, אדוני.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שדנתם על כך שנים ואתה מבקש מאתנו לדון בכך בדיוק חמש דקות.

אופיר פינס-פז: זה לא נשמע סביר.

אופיר פינס-פז: לפחות תביאו את המומחים.

רפ"ק רוני לוינגר: אני לא מומחה לשמע, אבל אגיד משהו פשוט – מההיגיון הישר.

רפ"ק רוני לוינגר: היות והאוזנייה נמצאת על האוזן, היא לא מאפשרת לשמוע קולות רקע נוספים שמתרחשים בדרך.

אתי בנדלר: זה לא נכון.

אתי בנדלר: דוד טל: אבל יש לך אוזן תורנית.

אתי בנדלר: היו"ר גלעד ארדן: בואו נקצר תהליכים.

אתי בנדלר: אנחנו לא נאשר את זה היום, אלא אם כן אתם רוצים.

אופיר פינס-פז: אדוני היושב-ראש, אני חושב שהנושא הוא חשוב, אני חושב שהוא מעניין, אני חושב שהוא ראוי לדיון.

אופיר פינס-פז: אני לא מציע שנדחה אותו על הסף.

אופיר פינס-פז: אני מציע שתחזור לדון בו.

גלעד ארדן: אני אחזור, בוודאי.

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: ושיביאו לכאן את המומחים.

גלעד ארדן: האם אפשר בכל זאת להצביע על עניין ה- SMS?

גלעד ארדן: אופיר פינס-פז: בוודאי.

גלעד ארדן: חבר הכנסת טל, ברשותך, אני רוצה שכן נצביע היום על התקנה האוסרת משלוח SMS, וגם בה הייתי מציע להבחין כרגע ולא להכניס לאותו סוג של קנס או ענישה, את עניין קריאת ה- SMS, אלא אם כן יגיד לי רפ"ק לוינגר שברור לו איך המשטרה עומדת לאכוף את העניין הזה.

רפ"ק רוני לוינגר: האכיפה של נושא ה- SMS היא בעייתית – בין בקריאה ובין בכתיבה.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו סבורים שאין הבדל, אנחנו לא מציעים להבחין בין קריאה לבין כתיבת SMSים.

רפ"ק רוני לוינגר: לנושא האכיפה, אנחנו צריכים לחשוב ולדון.

רפ"ק רוני לוינגר: בדרך כלל, משלוח SMS נמצא מתחת גובה החלון, כך שזה מקשה על השוטר לראות את זה.

גלעד ארדן: האם יש סמכות לשוטר לבקש לראות את המכשיר?

רפ"ק רוני לוינגר: אני לא מציע שהשוטרים יתחילו לעסוק בזה.

אופיר פינס-פז: אבל אתה מציע בתקנה שנהג לא יוכל לאחוז פלאפון.

אופיר פינס-פז: מותר לי לקחת את המכשיר ביד ולהכניס אותו לאוטו?

אופיר פינס-פז: מה אני אמור לעשות?

רפ"ק רוני לוינגר: לפי התקנה הזאת אתה יכול לדבר במכשיר בלי דיבורית, אם יש לך רמקול מותקן, במהלך נסיעה.

רפ"ק רוני לוינגר: תקנה 28, כותרתה: אחיזת ההגה בשתי ידיים.

רפ"ק רוני לוינגר: הרציונל, הרעיון המנחה, שהידיים יהיו פנויות לנהיגה – הראש, העיניים והידיים יהיו פנויים למתרחש בדרך.

גלעד ארדן: האם אתם לא חושבים שיש הבחנה ברמת ההפרעה או במשך ההפרעה?

גלעד ארדן: הרי לא אסרתם עד היום לחפש תחנות ברדיו, או להחליף תחנות ברדיו – ויש גם הבדל, כפי שאמר חבר הכנסת פינס, ברמת הריכוז והזמן שאדם משקיע בלשלוח SMS לבין קריאת SMS שמגיע – לא שאני אומר שזה מותר או לגיטימי.

גלעד ארדן: אותו דבר כאשר אדם יקבל שיחה, הטלפון יצלצל והוא יעיף מבט – לעולם אין לדעת אם הוא יסתכל על המכשיר.

גלעד ארדן: אם אתה גם לא מציע שהשוטר יוכל להסתכל על המכשיר, לעולם לא נוכל לדעת אם האיש הסתכל על המכשיר כדי לראות מי המספר שמתקשר אליו ואולי כדאי לו לעצור בצד ולענות, או שהוא מסתכל על SMS שהתקבל.

גלעד ארדן: תבין, זה עניין אחר לחלוטין.

גלעד ארדן: גם לגבי הקסדות אמרו לי: תהיה בעיית אכיפה.

גלעד ארדן: עדיין, אני חושב שיש הבדל בעבירה כמו חבישת קסדה – שאדם בכל זאת חושש, כי הוא אומר: כשאני ללא קסדה, כולם רואים אותי, ויכול להיות ששוטר "ייפול" עלי בדיוק וייתן לי קנס.

גלעד ארדן: אני חושב שזה כן יעלה את אחוז חבישת הקסדה.

גלעד ארדן: לכן, הייתי מוכן – למרות בעיית האכיפה – לקדם את זה, כי עצם החוק יעלה את רמת הבטיחות.

גלעד ארדן: אני לא חושב שבעניין הזה זה אותו דבר, כי ברגע שאתה טוען ששוטר לא יוכל להסתכל על מכשיר הפלאפון – ואתם לא מציעים את זה – זה לא יעשה שום דבר לאזרחים, כי ברור לאנשים שאין שום דרך באמת לאכוף את העבירה הזאת.

גלעד ארדן: לכן, מה אנחנו עושים בעצם?

רפ"ק רוני לוינגר: כתיבת SMS קצרה יכולה לארוך שנייה, וקריאה ארוכה של כמה פעמים יכולה לארוך דקות.

רפ"ק רוני לוינגר: איך נפריד בין קריאה לכתיבה?

רפ"ק רוני לוינגר: נבדוק גם את אורך ההודעה?

רפ"ק רוני לוינגר: תוך כדי שיחה, אני חושש מנקודה נוספת.

רפ"ק רוני לוינגר: המפעילים ימצאו מנגנון שאתה יכול למחוק את השיחה האמורה, ואז הנהג יפחד מהשוטר ויעשה פעולות נוספות כדי למחוק את הפעולה, כדי שהשוטר לא יראה אותה.

רפ"ק רוני לוינגר: קריאה: קיים מנגנון כזה.

רפ"ק רוני לוינגר: לאה ורון: לוחצים "מחק", או.

רפ"ק רוני לוינגר: קי – והשיחה נמחקה.

רפ"ק רוני לוינגר: רפ"ק רוני לוינגר: אני מאריך את ההתעסקות של הנהג, מחשש שהשוטר ייכנס ויפתח – מעבר לפגיעה בפרטיות.

רפ"ק רוני לוינגר: היו"ר גלעד ארדן:

רפ"ק רוני לוינגר: אני חושב שזה לא בשל עדיין להצבעה, אנחנו צריכים לחשוב על זה.

רפ"ק רוני לוינגר: אנחנו נדון על כך עד לישיבה הבאה – זה יהיה סעיף ראשון על סדר-היום – אבל אני מבקש שתעבירו אלינו חומרים שמצויים ברשותכם בעניין הזה.

רפ"ק רוני לוינגר: תודה רבה, הישיבה נעולה.