ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 278, 2007-10-09 12:00

משה שרוני: צהריים טובים.

משה שרוני: זה דיון רציני ואני מבקש שקט והקשבה.

משה שרוני: הדיון הזה הוא גורלם של 740 אלף גמלאי ישראל.

משה שרוני: בנוסף לזה, גורלן של 120 אלף אימהות חד הוריות, גורל הילדים, גורלם של אלמנים ואלמנות.

משה שרוני: התיקונים שחייבים להיות לכל האורך ולא רק קצבת זקנה אלא גם קצבת שארים וגם קצבת ילדים וגם קצבת אימהות חד הוריות.

משה שרוני: כנסת ישראל הצביעה עבור החוק הזה ב-75 חברים בקריאה ראשונה, שזה הישג בלתי רגיל.

משה שרוני: ומה קרה?

משה שרוני: מופעל לחץ של בולדוזר, של טרקטור, של מרכבה נגד החוק הזה.

משה שרוני: ממי?

משה שרוני: ממפלגות שמתיימרות להיות מפלגות חברתיות והן אנטי חברתיות.

משה שרוני: ושלא יניפו את הדגל בנושא החברתי ובנושא הגמלאים.

קריאה: למי אתה מתכוון?

משה שרוני: בלי הערות.

משה שרוני: יש דבר אחד, על מה החוק הזה מבוסס?

משה שרוני: מי שלא יודע, גמלאי ישראל קיבלו מביטוח לאומי קצבת זקנה ב-20.4 אחוז.

משה שרוני: במשך השנים, כל המפלגות, מפלגת העבודה, מר"ץ ומי שאתם רוצים ומי שאתם לא רוצים, לקחו מהגמלאים 6.4 אחוז ונשארו עם 14 אחוז.

משה שרוני: לא היתה להם שום זכות ושום סמכות לקחת מהגמלאים.

משה שרוני: הם שלמו כל החיים שלהם ויש להם זכות לקבל את זה בכבוד וביושר.

משה שרוני: אני מדבר על כל ממשלות ישראל, ולא נקל ראש.

משה שרוני: כשסיעת גיל נכנסה לכנסת תיקנו את זה ל-16.2 אחוז.

משה שרוני: חסרים לנו עוד 3.8 אחוז.

משה שרוני: מי שלא יודע, כשאתה הולך בכנסת לחקוק חוק, זה עובר המון גלגולים.

משה שרוני: סוף סוף העברנו את החוק הזה בהצלחה בלתי רגילה.

משה שרוני: ואני אומר שממשלת ישראל כיום היא אנטי חברתית מובהקת, כולל מפלגת העבודה, כולל שס ואני לא מדבר על קדימה.

משה שרוני: הם לא היו חברתיים, הם אלה שבאו מהליכוד.

מגלי והבה: למה אתם בקואליציה?

קריאות: אל תעשה פה דמגוגיה.

קולט אביטל: סוף סוף מפלגה שהמציאה את החברתיות.

קולט אביטל: עד כאן.

קולט אביטל: אני לא מוכנה שתשפיל את מפלגת העבודה.

משה שרוני: אני אשפיל אתכם עד הסוף.

קריאות: היא מושפלת מזמן.

קריאות: ..

משה שרוני: מה שאתם רואים כאן היום זו הצגה מכוערת.

משה שרוני: חברי הוועדה, שרוצים להצביע עבור החוק, החליפו אותם באשים אחרים.

משה שרוני: זה מה שהם מסוגלים לעשות וזאת תעודת עניות.

נסים זאב: מה זה, בית קולנוע?

נסים זאב: עם כל הכבוד לך, אני חושב שאת צריך לייצג פה את הוועדה בכבוד.

נסים זאב: זה נראה כמו תיאטרון.

משה שרוני: אתה לא קיבלת רשות דיבור.

משה שרוני: יואל, עוד הערה והסדרן יוציא אותך מכאן.

נסים זאב: כשאתה צועק לא מבינים אותך.

קריאה: למה אתם לא נותנים לי לדבר?

קריאה: אני אזרח פשוט.

קריאה: אנחנו הסובלים ולא אתם.

קריאה: אני הייתי פועל הייתי והורידו לי, כשעבדתי 60 שנה בעמק הירדן.

קריאה: מה המדינה נתנה לי?

קריאה: רק לקחו לי.

משה שרוני: היועצת המשפטית תקריא את התיקון לחוק.

יואל חסון: יש לי הצעה לסדר.

משה שרוני: לא כרגע.

קולט אביטל: אבל יש תקנון.

משה שרוני: תתלונן.

ג'ודי וסרמן: אנחנו נתחיל מסעיף 23.

ג'ודי וסרמן: שמרית, בבקשה.

שמרית שקד: "סעיף 23.

שמרית שקד: בסעיף 244 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "16.2% מהסכום הבסיסי" יבוא "20% מהשכר הממוצע"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "8.1% מהסכום הבסיסי" יבוא "10% מהשכר הממוצע" ובמקום "5.1% מהסכום הבסיסי" יבוא "6.3% מהשכר הממוצע".

שמרית שקד: 24.

שמרית שקד: בסעיף 252 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "16.2% מהסכום הבסיסי" יבוא "20% מהשכר הממוצע" ובמקום "12.2% מהסכום הבסיסי" יבוא "15.1% מהשכר הממוצע"; (2) בסעיף קטן (ב), במקום "7.6% מהסכום הבסיסי" יבוא "9.4% מהשכר הממוצע"; (3) בסעיף קטן (ג), בכל מקום, "10.1% מהסכום הבסיסי" יבוא "12.5% מהשכר הממוצע", ובמקום "7.6% מהסכום הבסיסי" יבוא "9.4% מהשכר הממוצע".

שמרית שקד: 25.

שמרית שקד: בסעיף 254 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (א), במקום "מהסכום הבסיסי" יבוא "מהשכר הממוצע כפי שהיה ב-1 בינואר"; (2) אחרי סעיף קטן (א) יבוא: "(ב) אם לאחר תחילתה של שנת מס חל פיצוי, יוגדל המענק לפי סעיף זה בשיעור הפיצוי".

שמרית שקד: " אני עוברת לסעיף 33: "תיקון חוק הבטחת הכנסה.

שמרית שקד: בחוק הבטחת הכנסה, התשמ"א-1980, בתוספת השניה – (1) בכותרת, בסופה יבוא "(למעט טור א')"; (2) במקום טור א' יבוא: "טור א' מי שהגיע לגיל הפרישה ומי שמקבל קצבת זקנה, שאירים או תלויים לפי חוק הביטוח 32% מהשכר הממוצע, 47.5% מהשכר הממוצע, 58.7% מהשכר הממוצע, 70% מהשכר הממוצע, 52.4% מהשכר הממוצע פחות נקודת קצבה, 64.2% מהשכר הממוצע פחות נקודת קצבה, 52.4% מהשכר הממוצע פחות נקודת קצבה, 64.2% מהשכר הממוצע פחות נקודת קצבה".

שמרית שקד: (3) בטור ג', בכל מקום, במקום "הסכום הבסיסי לילד" יבוא "נקודת קצבה".

שמרית שקד: (4) הסיפה, החל במילים "בתוספת זו" – תימחק.

שמרית שקד: 34.

שמרית שקד: (א) תחילתו של חוק זה ביום כ"א בכסלו התשס"ח (1 בדצמבר 2007) (להלן – יום התחילה) והוא יחול על גמלאות המשתלמות בעד יום התחילה ואילך; (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א), תחילתם של סעיפים 23 עד 25 וסעיף 33 ביום ט"ו בטבת התש"ע (1 בינואר 2010) והם יחולו על גמלאות המשתלמות ביום ט"ו בטבת התש"ע (1 בינואר 2010), ואילך; (ג) על אף האמור בסעיף קטן (א), תחילתו של סעיף 35 ביום י"א בטבת התשס"ז (1 בינואר 2007); התשלומים שבעד התקופה שמיום י"א בטבת התשס"ז (1 בינואר 2007) ועד יום כ"ב בטבת התשס"ח (31 בדצמבר 2007) ישולמו לא יאוחר מיום כ"ד שבט התשס"ח (31 בינואר 2008).

שמרית שקד: "

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, חברינו הגמלאים מכל קצוות הארץ, יום הגמלאים בכנסת צריך להיות יום חגיגי.

מגלי והבה: אני לא מכיר מישהו בכנסת הזאת שלא יגיע לגיל הזה.

מגלי והבה: ..

גדעון בן ישראל: במקרה הטוב.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לדעת שאתם חשובים לכולם.

מגלי והבה: אנחנו צריכים לדעת גם דרך ארץ איך להשיג דברים.

מגלי והבה: אנחנו מכבדים אתכם, אז תכבדו אותנו.

מגלי והבה: אנחנו מביאים הצעת חוק שהעלות התקציבית שלה היא 4 מיליארד שקלים.

קריאה: לא מגיע לנו?

משה שרוני: 4 מיליארד ו-300 מיליון.

מגלי והבה: זו התוספת לביטחון מדינת ישראל שהיתה בעקבות המלחמה לחוסן לאומי כדי שנוכל להתמודד עם הבעיות הביטחוניות.

מגלי והבה: נשאלת השאלה חברים, ואנחנו אחד החברים הטובים בכנסת, חבר הכנסת שרוני ואנוכי, כשאנחנו באים לדון על חוק מסוג כזה, שהוא חלק מהקואליציה.

מגלי והבה: יש לו שני שרים בממשלת ישראל, ונכנסים למו"מ כיצד ניתן להעביר את החוק הזה על מנת שיהיה חוק עם כיסוי, ולא חוק שלא יהיה שווה את הנייר שהוא נכתב עליו.

מגלי והבה: נכון, שלשרוני זו הפעם הראשונה שלו בכנסת ואני מקווה שתהיינה לו עוד הרבה כנסות.

מגלי והבה: צריך לדעת כיצד להעביר חוקים שיהיה להם כיסוי, שהמדינה תעמוד בהם וגם הגמלאים ייהנו מהם.

מגלי והבה: המטרה היא לא לצעוק ולהגיד לאנשים: מקפחים אתכם.

קריאות: אתם צריכים להזדרז בכדי שאנחנו נהנה.

מגלי והבה: אני לא חבר הוועדה הזאת.

מגלי והבה: באתי להחליף חבר כנסת שאמר שהוא לא רוצה להצביע נגד אז אני שולח אותך.

מגלי והבה: אני לוקח על עצמי להסביר לכם כמה חשוב שנצליח במאבק שלכם ולתקן עוולות שנעשו קודם.

מגלי והבה: ואתם, במקום לזכות באהדה של חברי הכנסת ושל סיעות הבית, אל תעברו את הגבול כך שבסופו של דבר לא תהיה חקיקה ולא יהיו תיקונים ואז יהיו לנו גמלאים.

מגלי והבה: זו לא המטרה.

מגלי והבה: המטרה שתקבלו את מה שמגיע לכם.

קריאה: אז תצביעו בעד.

מגלי והבה: תסלח לי, להצביע בעד , אין כיסוי.

מגלי והבה: מי ישלם?

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני נכנסתי לתמונה ברגע שביקשו ממני.

מגלי והבה: האוצר והממשלה מוכנים ללכת אתך לדיון ולפשרה, למצב שניתן לשלם בשלב זה ושנוכל להעביר תקציב.

מגלי והבה: אני מציע לך שלא תעמיד את זה להצבעה, אל תבחן את הקואליציה כי בסופו של דבר אתה תפסיד, כי השרים שלך לא אתך, והם גמלאים.

מגלי והבה: חלק מחברי הסיעה שלך, אני לא רוצה להשתמש בביטוי לא פרלמנטארי, מנסים לחפור לך בור שתרד אליו ולא תצא ממנו.

מגלי והבה: אני מציע שנדחה , ניכנס למו"מ, יכנסו אנשים מכל המפלגות, כי כולם חושבים על העתיד שלהם, על מנת שנוכל להבטיח שחוק כזה יעבור.

מגלי והבה: אם אתה רוצה להעמיד את זה להצבעה, אני אומר לך שהקואליציה תצביע נגד ואתה תיכשל וחבל.

משה שרוני: תודה.

משה שרוני: חבר הכנסת והבה, אני אסביר לך שני דברים: קיבלתי מהאוצר הצעה משפילה לגבי הגמלאים, כמו שלא היתה והיא לחלק את הגמלאים לקבוצות, כמו שעשו הגרמנים, סלקציה.

משה שרוני: עד גיל 72 פרומיל הם לא יקבלו.

משה שרוני: מגיל 72 עד 80 יקבלו אחוז אחד במשך 4 שנים, 0.25 לשנה.

משה שרוני: מגיל 80, שזה גיל מתקדם, יקבלו 19 אחוז במשך 5 שנים.

משה שרוני: זו היתה ההצעה של האוצר.

משה שרוני: דבר נוסף, כדי שתדע, חבר הכנסת והבה, רציתי לבוא לקראת האוצר.

משה שרוני: לא יכול להיות שינפנפו לגמלאים כל החיים שאין כסף.

משה שרוני: בביטוח לאומי יש 135 מיליארד רזרבה.

משה שרוני: יש עודף הכנסות של 7 מיליארד.

משה שרוני: סך כל החוק הזה הוא 4 מיליארד ו-300 מיליון שקלים מחולק ל-4 שנים, והמדינה לא תתמוטט בשביל מיליארד מאה מיליון לשנה.

משה שרוני: כשהממשלה לקחה מהגמלאים, אם אני אעשה את החישוב מלפני 15 שנה, הממשלה חייבת לביטוח לאומי ולגמלאיה 45 מיליארד שקל עם הריבית וכולי, אז אל תעשה את החישובים.

משה שרוני: לגבי הצעות האוצר - הן משפילות עד כדי כך.

משה שרוני: הצעה שנייה שקיבלנו – 18 שקל ומי שיש לו דירה, פחות.

משה שרוני: מי שאין לו דירה, יקבל יותר.

משה שרוני: תראו איזה מוח חולני יכול להמציא שמי שיש לו דירה ומי שאין לו דירה, מי שמתחת לגיל וכולי, אבל לא מגיל 67 שיצאו לפנסיה.

משה שרוני: מגיל 70 זה 3 שנים מאז שיצאו לפנסיה והם לא נחשבים בכלל.

משה שרוני: זו הצעה משפילה, תסלח לי מאוד.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, אני רוצה לומר כמי שהיה בכנסת בשנה וחצי האחרונות, אני אומר את זה לקהל פה ולחברים שיודעים את זה, שאין ספק שאתה מהמובילים ומהפעילים ביותר למען זכויות הותיקים, הגמלאים ובכל הנושאים האלה.

יואל חסון: אין בכלל ספק.

יואל חסון: אני מוריד את הכובע בפני הפעילות שלך ומוריד את הכובע בפני הפעילות האחרת של שאר חברי מפלגת הגמלאים, ואנחנו רואים בהם שותפים אמיתיים.

יואל חסון: אני אומר את זה כמ"מ יו"ר הקואליציה.

יואל חסון: אתם שותפים אמיתיים כדי להשיג הישגים לטובת הציבור הזה והציבור שבבית.

יואל חסון: אני מאמין בזה ואני אומר את זה כאדם צעיר, שבעזרת השם יום אחד יגיע למצב הזה, כאדם צעיר שיודע שהאנשים שיושבים כאן, באולם הזה, הם אנשים שבידיים שלהם בנו את המדינה.

יואל חסון: אני יודע ואני מסכים אתך שלאורך שנים רמת הקצבאות של קצבאות הזקנה היא בושה אחת גדולה למדינה הזאת, ואי אפשר להתקיים ממנה.

יואל חסון: מי שאין לו הכנסה אחרת או פנסיות אחרות, אי אפשר להתקיים ממנה, ואין לי על זה ויכוח אתך.

יואל חסון: אני גם יודע שלשותפות שלנו כמפלגות בקואליציה לא יכול להיות עתיד אם לא נוביל ביחד רפורמה אמיתית שתקל ותיטיב עם האנשים כמה שיותר מהר.

יואל חסון: אני רוצה לומר לך, אדוני היו"ר, ואני באמת מכבד אותך וגם לומד ממך, שאני רואה פה פרוטוקול של הכנסת, ואני יודע שאתה אדם שמכבד את המילה שלך ושל אחרים ויש לי פה ציטוט שלך שאומר: "הצעת החוק שלי, עם תמיכה של 41 חברים, תהיה בשיתוף פעולה עם האוצר, נקודה.

יואל חסון: הצעת החוק עוברת לוועדת העבודה והרווחה.

יואל חסון: " אתה, אדוני היושב ראש, אמרת בפירוש שאנחנו כאן מנסים לשקם את הבית הזה ואת המוסד הזה, ומילה זה מילה.

יואל חסון: אני אומר לך, אדוני היושב ראש, שאני אעמוד לימינך מול האוצר, יחד אתך ועם השרים שלך ואתה יודע שמתקיים מו"מ, ואתה גם שותף למו"מ הזה, ואתה יושב ראש הוועדה ויש לך אפשרות בכל רגע לקדם את החוק הזה.

יואל חסון: אני פונה אליך באמת, אתה אמרת: בא נגדיר לוח זמנים.

יואל חסון: לא יעמוד לפי מה שאתה חושב, תמיד אתה יכול לחזור לכאן, אתה יושב ראש הוועדה ויש לך סמכות יותר מכולם.

יואל חסון: לכן, אדוני הישוב ראש, אתה יודע שהיה גם כל הסיפור של זה טעות טכנית איך שזה עלה למליאה וכולי.

יואל חסון: אני לא נכנס לזה.

יואל חסון: מילה שלך, אתה אמרת בסיכום עם האוצר.

יואל חסון: בא נלך למסלול עם האוצר יחד עם כל הסיעה שלך, יחד עם ראש הממשלה, שאתה יודע שרוצים ללכת לקראת הגמלאים ואני אומר לך שבתקציב 2008 מצבם של הגמלאים יהיה טוב יותר הרבה בזכותך ובזכות המפלגה שלך.

יואל חסון: אדוני היושב ראש, לסיכום, אני מבקש ממך, בא נמנע מההצבעה - -

משה שרוני: רק אני מסכם כאן.

יואל חסון: אני מסכם את דבריי, אדוני היושב ראש.

יואל חסון: אני מבקש ממך, בא ניכנס ללוח זמנים יחד אתך, בתיאום אתך ועם השרים של מפלגתך וחברי הסיעה שלך וניתן לוח זמנים סביר לקדם את זה.

יואל חסון: לא יתקדם?

יואל חסון: תמיד אפשר לחזור לפה.

משה שרוני: תודה רבה.

משה שרוני: אני רוצה להגיד לך דבר אחד: בהסכם הקואליציוני כתוב שהיה צריך להיות 19 אחוז מלפני שנה וחצי.

משה שרוני: שנה וחצי האוצר ברבר עם כולם.

משה שרוני: אתה יודע מה זה לברבר?

משה שרוני: אני לא אבזבז את הימים והלילות שלי כדי לשמוע את המדיניות של נערי האוצר.

משה שרוני: אני לא רוצה לבזבז את הזמן שלי.

חיים אמסלם: אמרו שאתה מבקש את תמיכת הוועדה.

משה שרוני: רק שניה.

משה שרוני: אמסלם, כשאתם רוצים חוק שלכם, עושים אני לא יודע מה.

משה שרוני: אז אנא.

משה שרוני: חיים אמסלם, תן לי להגיד מה קורה כאן.

משה שרוני: לא יכול להיות ששנה וחצי מברברים על החוק הזה ואז, כשראיתי שיש רק ברבורים ואין שום דבר, הגשתי את הצעת החוק.

משה שרוני: שנה וחצי האוצר התעלם לחלוטין וכל הישיבות עם האוצר...

משה שרוני: אתה מכיר את אנשי האוצר לא פחות מממני.

משה שרוני: תמיד יביאו לך שבלונות ודיאגרמות ובסוף, אפס.

משה שרוני: למה לבזבז את הזמן?

משה שרוני: יש עשרות אלפי אנשים שהם בדרך לעולם האמת ולא יזכו בשום דבר.

משה שרוני: למה?

משה שרוני: למה לעשות את העוול הזה?

משה שרוני: מה קורה אתנו?

משה שרוני: אומה שלא מכבדת את זקניה, אין לה זכות קיום.

משה שרוני: זה מה שאני אומר.

משה שרוני: כך שבנושא פקידי האוצר בזבזתי שעות ואני לא רוצה לבזבז יותר.

משה שרוני: חבר הכנסת פלסנר, בבקשה.

משה שרוני: אתה רק מאתמול חבר כנסת.

קולט אביטל: זו פעם ראשונה שלו, מקובל לברך.

משה שרוני: בסדר.

משה שרוני: אני מברך אותו וכבר בירכו אותו אתמול, אי אפשר לברך כל יום.

משה שרוני: ..

יוחנן פלסנר: אחרי קבלת הפנים הזאת, אני שמח לדעת שיום החסד שלי הסתיים.

יוחנן פלסנר: כחבר כנסת חדש, אני חושב שיש לי את הפרספקטיבה של להסתכל על הבית הזה מבחוץ.

יוחנן פלסנר: אני חושב שיש ציפייה בציבור שהדיונים, במיוחד בנושא חשוב כזה, יהיו רציניים, מעמיקים ויסודיים ולא בכל דיון על נושא תקציבי צריך להעלות את זיכרון השואה או להביא דוגמאות כאלה מהעבר.

יוחנן פלסנר: זה לא עוזר לקדם את הנושאים אלא זה יכול ההיפך - -

קריאות: עוד מעט כל הניצולים ימותו אז תזכרו.

יוחנן פלסנר: אני לא חושב שזה רלוונטי.

יוחנן פלסנר: ציינתי את זה אתמול בקבלת הפנים שהיתה בלשכתה של דליה איציק.

יוחנן פלסנר: לכולנו יש סיפור משפחתי, אני בא ממשפחה שהיו פליטים באירופה אבל אני לא חושב שזה רלוונטי.

יוחנן פלסנר: הנושא חשוב גם אם לא מציינים את נושא השואה.

יוחנן פלסנר: אני מסכים אתך, אדוני היושב ראש, שחברה שלא מכבדת את גמלאיה ואת הקשישים שלה היא לא מוסרית.

משה שרוני: היא חברה חולה.

יוחנן פלסנר: אני לא יודע אם אשב באופן קבוע וועדה הזאת, אני רוצה להיות חלק מהוועדה שלך ואני מחויב לשבת ולמצוא פתרון רציני, וכמו שאמר ח"כ חסון, יחד עם לוח זמנים, כי רק כך מנהלים.

יוחנן פלסנר: אבל יחד עם זאת, אני חושב שזה לא נכון לבוא עם הצעות שיש כאלה שיקראו להן פופוליסטיות, עם תג מחיר מאוד גבוה, שלא נוכל לעמוד בו וכמו שציין ח"כ חסון, אני רואה את הציטוט של הדברים שלך ואני חושב שאלה דברים נכונים שאמרת שחייבים לעבוד בנושא הזה בשיתוף פעולה עם האוצר.

יוחנן פלסנר: אני חושב שיחד אנחנו חייבים, לאור ההתחייבות הפומבית שלך לקדם את הנושא הזה יחד, כדי להביא פתרון אמיתי ואחראי, שנוכל לתקצב אותו ולא רק הצעות חוק פרטיות בעלות של כ-40 מיליארד שקל עלו במושב הקודם.

יוחנן פלסנר: מישהו ראה שקל מהכסף הזה?

יוחנן פלסנר: לא.

יוחנן פלסנר: אני חושב שהאינטרס של כולם במיוחד ביום הקשיש הבינלאומי, שזה יום חשוב לכל הציבור החשוב הזה, שנשב ביחד ונגיע לפתרון שאפשר לתקצב אותו ולבוא עם משהו שבסוף יהיה לנו שיק, שהציבור יראה.

משה שרוני: אדוני, אני רוצה לתת לך עצה: אתה היום עוד לא יום ח"כ.

משה שרוני: אתה עוד תלמד הרבה לגבי אנשי האוצר.

משה שרוני: קח לפחות חצי שנה ללמוד ואחר כך תבוא לכאן לתת הצעות קונקרטיות.

יוחנן פלסנר: תודה על ההצעה, אבל במסדרונות הממשלה אני מסתובב הרבה זמן.

יצחק זיו: ראשית, אני מברך את כל האורחים שהגיעו לכאן לכבוד הדיונים ליום הגמלאי, יום הקשיש.

יצחק זיו: עד היום, בשנה וחצי שאנחנו נמצאים כאן, לא ראיתי חוק אחד של מפלגת גיל שעבר.

יצחק זיו: אני לא יודע מדוע, אבל תמיד חוקים שקשורים לגמלאים, לא מצליחים להעביר אותם.

יצחק זיו: החוקים שעוברים הם צדדיים.

יצחק זיו: אתן לכם דוגמה אחת: חוק תמריץ לגמלאי, שמדבר על אותו גמלאי שיוצא לעבודה, שתהיה לו מדרגת מס לתחילת דרכו.

יצחק זיו: לא נעשה כלום.

יצחק זיו: לא אכנס לניצולי השואה, שזה נמשך ונמשך ותראו למה הגענו, חזרנו לנקודת ההתחלה.

יצחק זיו: נתנו פה ושם כמה נקודות.

יצחק זיו: אני רוצה לומר דבר אחד, אנחנו חייבים לשנות את התדמית ושנבין למה הגענו לכאן.

יצחק זיו: המטרה שהגענו לכאן היא כדי לעזור לגמלאי ישראל ועד לרגע זה, עוד לא עשינו את זה.

קולט אביטל: צר לי להגיד את מה שיש לי להגיד.

קולט אביטל: רק למען הגילוי הנאות, גם אני גמלאית וגם אני מקבלת גמלה אבל אני לא מתפרנסת ממנה.

קולט אביטל: אדוני היושב ראש, אני חושבת שבדרך שבה אנחנו הולכים כאן היום לא נשיג הישגים.

קולט אביטל: אני לא רוצה להיכנס אתך לויכוח מי יותר חברתי ומי פחות חברתי, אני לא חושבת שזה נאה.

קולט אביטל: אנחנו לא בענין מפלגתי פה, אני לא רוצה להעליב את מפלגתך ואני מציעה שנמנע מעלבונות הדדיים.

משה שרוני: זה לא עלבונות, זו האמת.

קולט אביטל: סליחה, אני לא חושבת שאתה, כמי שהיה הרבה שנים חבר במפלגת העבודה, לבוא ולהגיד שרק אתם חברתיים ואחרים לא חברתיים.

קולט אביטל: בואו לא נחלק ציונים.

קולט אביטל: דבר שני, כמוך כמונו קשורים בהסכם קואליציוני, וכמוך כמונו אנחנו רוצים שההסכם הקואליציוני הזה יתקיים.

קולט אביטל: אני רוצה להגיד שהיום אנחנו יכולים להיכנס לסימטה שממנה לא נצא.

קולט אביטל: אני רוצה להציע דבר כזה: אנחנו ביומו השני של מושב החורף וכולנו נכנסים לדיונים על התקציב.

קולט אביטל: אני מעריכה שאם אתה, עם מפלגת העבודה ועם סיעות אחרות נעשה מזה מאבק כמו שצריך לקראת הדיון התקציבי, יהיו לנו סיכויים רבים יותר להצליח אם נהיה רבים יותר ואם נדע איך לנהל את המו" הזה.

קולט אביטל: לכן, הייתי מציעה כמי שמעוניינת בהישגים לא פחות ממך, גם אם לא ירשמו על שמנו אלא על שמך, אני מאוד אשמח.

קולט אביטל: מה שלי חשוב זה שנשיג את ההישגים, ויושב פה גדעון בן ישראל והוא אדם שלוחם שנים למען הגמלאים.

קולט אביטל: בואו נדחה את ההצבעה הזאת - -

יצחק זיו: שלא השיג כלום עד היום.

קולט אביטל: סליחה, אני מאוד מצטערת אבל אתה בעצמך אמרת שעד היום הזה לא השגתם שום הישג.

יואל חסון: בואו נהיה קצת חברותיים.

קולט אביטל: בואו ניקח פסק זמן של חודש כדי לנהל מו"מ רציני, ובואו נלך מחוזקים כמפלגות שזו הדרישה שלהן לקראת התקציב.

קולט אביטל: זו הצעתי.

משה שרוני: חברת הכנסת אביטל, אני רוצה להזכיר לך שני דברים מהותיים, שאי אפשר להתעלם מהם: כשהחוק שלי הובא לוועדת השרים לחקיקה, הוא בקושי עבר.

משה שרוני: מי התנגד?

משה שרוני: השר כבל לשעבר, איש עבודה ושטרית מקדימה, שאני לא מדבר על כך שהוא איש יוצא מעברות והוא חברתי מעל ומעבר, יוצאת לו החברתיות מהאוזניים.

משה שרוני: ואז אני שואל: מה זה נקרא "חברתי"?

משה שרוני: התנגדו בוועדה השרים לחקיקה.

משה שרוני: ביום ראשון, בוועדת השרים לחקיקה, הגשתי הצעת חוק לבטל את דמי הניהול שלוקחים מהגמלאים, 1.75%.

משה שרוני: מי התנגד?

משה שרוני: שני שרי העבודה.

משה שרוני: אז את אומרת לי להיות חברתי?

משה שרוני: זה נקרא חברתי?

משה שרוני: בואו נדייק ונחשוב.

משה שרוני: אני הייתי מוכן להכל.

משה שרוני: להתפשר על חשבון 740 אלף גמלאים אני לא אתפשר.

גדעון בן ישראל: זה לא סוד שיש חילוקי דעות בין הסתדרות הגמלאים לגיל בהרבה מאוד נושאים.

גדעון בן ישראל: אבל אני רוצה לברך על היוזמה של משה שרוני.

גדעון בן ישראל: אני יודע להבחין אין מאבקים מפלגתיים לבין מאבקים למען הגמלאים.

גדעון בן ישראל: זה לא רק משנה שרוני.

גדעון בן ישראל: 4 חברי מפלגת העבודה אתו יחד: יורם מרציאנו, שהיה בשעתו יו"ר הסיעה, כשההצעה הזאת הוגשה.

גדעון בן ישראל: עמי אילון, לפני שנעשה שר, שלי יחימוביץ ואורית נוקד.

גדעון בן ישראל: הארבעה האלה, יחד עם שרוני ויחד עם סופה לנדבר וליה שמטוב מישראל ביתנו פעלו וזה על בסיס החלטות מוסמכות של מפלגת העבודה.

גדעון בן ישראל: סיעת העבודה החליטה פה אחד לתמוך בנושא של העלאת קצבאות הזקנה והצמדה לשכר הממוצע.

גדעון בן ישראל: מרכז מפלגת העבודה קיבל החלטה מחייבת.

גדעון בן ישראל: ואם היה ספק למישהו, אמש המוסד לבירור עתירות של מפלגת העבודה, שהוא הגוף המשפטי העליון, החליט לחייב את חברי מפלגת העבודה להורות להם להצביע בעד הצעת החוק.

גדעון בן ישראל: אז אני אומר שאני מדבר בשם מפלגת העבודה, עם כל הכבוד לקולט אביטל, אחרי שכן המוסדות אישרו את זה.

קולט אביטל: יש הסכמים קואליציוניים, ואם אתה רוצה לפרק את הממשלה, תבוא למפלגה להציע את זה.

גדעון בן ישראל: הסיעה החליטה פה אחד בעניין הזה ולא התנגדת אז.

גדעון בן ישראל: עכשיו מרכז המפלגה החליט, וזה דבר מחייב.

גדעון בן ישראל: המוסד המשפטי העליון החליט.

גדעון בן ישראל: את יודעת שאני מאוד מעריך אותך אבל את לא יכולה להפר החלטה הכי מוסמכת במפלגת העבודה.

קולט אביטל: כשאתה תקיים את כל החלטות המפלגה, נדבר.

גדעון בן ישראל: מר שרוני, הצטערתי שהכנסת את גיל לסיפור הזה.

גדעון בן ישראל: אני תומך בך כיו"ר ועדת העבודה והרווחה.

גדעון בן ישראל: השרים שלך הצביעו יחד עם שרי מפלגת העבודה בעד הקפאת הקצבאות פעמיים.

גדעון בן ישראל: השרים שלך לא תומכים בהצעה הזאת.

גדעון בן ישראל: זה לא ענין מפלגתי אלא כל אדם שאכפת לו נושא הגמלאים, ללא הבדל מפלגה, תומך בזה.

גדעון בן ישראל: לא יעלה על הדעת שחברי הכנסת המוכבדים שדברו פה יהיו צמודים לשכר הממוצע במשק ויקבלו עוד 3 אחוז לפי מה שאמרה היום סמדר בוועדת הכספים, והגמלאים ישחקו בהצמדה למדד.

גדעון בן ישראל: איפה היושר שלכם?

גדעון בן ישראל: חברי הכנסת, אם זה כל כך טוב, תוותרו על הענין הזה ותעברו למדד.

גדעון בן ישראל: זה דבר שלא יעלה על הדעת.

גדעון בן ישראל: דבר נוסף, כשאני מדבר על הנושא של קצבאות זקנה, זה לא כספים של הממשלה.

גדעון בן ישראל: אנחנו, הגמלאים, חסכנו יחד עם המעסיקים כל שנותינו כדי שיהיה לנו בכבוד.

גדעון בן ישראל: אין לכם זכות להכניס את היד.

גדעון בן ישראל: הממשלה לפי חוק הביטוח הלאומי רק 15 אחוז.

גדעון בן ישראל: מה קורה פה?

גדעון בן ישראל: חוץ מזה, אתם מפרים את חוק הביטוח הלאומי.

גדעון בן ישראל: איך מעיזים השרים ואחרים להפר את חוק הביטוח הלאומי, ששם יש הצמדה לשכר הממוצע.

גדעון בן ישראל: אתם יודעים מה קרה, זה היה פעם המדד והיתה שחיקה של ארבעים וכמה אחוזים ואז הפכו את זה לשכר הממוצע במשק ונתניהו היה זה שביטל את זה.

גדעון בן ישראל: רבותי, אני אומר לכם כאן, כמי שמקדיש את ימיו ולילותיו לגמלאים בהתנדבות כבר 12 שנה, תוך מאבק יומיומי.

גדעון בן ישראל: תמצאו חשבון אחד שלי ולא תמצאו מפני שאני מאמין שאסור לדחוק לשוליים את מייסדי המדינה.

גדעון בן ישראל: זה לא מס שפתיים, עם כל הכבוד הראוי.

גדעון בן ישראל: כולנו בעד שכל הממשלות קיפחו את הגמלאים וגם הממשלה הזאת, כולל שרי גיל ושרי מפלגת העבודה.

יואל חסון: גם כשהיו ראשי ממשלות גמלאים.

גדעון בן ישראל: לכן, אני מבקש מידידתי, חברת הכנסת קולט אביטל, גם כשמדובר על ניצולי שואה הם כולם יקבלו את זה, הם גמלאים.

קולט אביטל: יש לי חדשות בשבילך, ואתה יודע את זה.

גדעון בן ישראל: אני יודע שהדבר הזה פועל למען כל הגמלאים.

גדעון בן ישראל: ולבסוף, רבותי, עודכנתי על ידי הביטוח הלאומי שהמספר העדכני עכשיו הוא 800 אלף.

גדעון בן ישראל: קיבלתי את זה לפני שבועיים.

גדעון בן ישראל: אני אומר לכם, ופה הנקודה המרכזית ופה יש ויכוח, שהפנסיה הממוצעת היא 3000, אז מה אתם רוצים לתת רק למסכנים שזה נקרא השלמת הכנסה, כאשר כל מה שמזה והם כולם מתחת לקו העוני, רבע מהגמלאים מתחת לקו העוני.

גדעון בן ישראל: מה אתם רוצים, שכולם יהיו מסכנים?

גדעון בן ישראל: יש לי ויכוח עם השר איתן כל הזמן, שלא מבין את הענין הזה, שהוא תמיד בעד להוסיף עוד משהו למסכנים ביותר.

גדעון בן ישראל: אני לא אסכים שעוד גמלאים רבים יתווספו להיות מסכנים בגלל הגישה הזאת.

גדעון בן ישראל: הגישה חייבת להיות דאגה לכלל ציבור הגמלאים ולא להפוך אותם למקרים סוציאליים.

גדעון בן ישראל: לכן, אני פונה קודם כל חבריי ממפלגת העבודה ואומר שלפי דעתי יש החלטה מחייבת ואני לא חושב שאפשר להפר אותה.

גדעון בן ישראל: ודאי לא יכולה מ"מ יו"ר הסיעה שקיבלה הפניה אל יושב ראש סיעת העבודה מהמוסד לבירור עתירות, אני לא חושב שאפשר להפר את העתירה הזאת.

גדעון בן ישראל: היא יכולה להציע למרכז לשנות את ההחלטה.

גדעון בן ישראל: נמאס לנו מהדיבורים, נמאס לנו שכל הזמן סוחבים אותנו באף.

גדעון בן ישראל: אנחנו רוצים שהחוק הזה יפתור את הבעיה שלנו.

יורם מרציאנו: אתה מוכן לפרט בעניין ההחלטה של המוסד לבירור עתירות לפרוטוקול?

קולט אביטל: אבל אין לך זכות הצבעה.

יורם מרציאנו: אני חבר מרכז מפלגת העבודה ואני אכבד את ההחלטות השיפוטיות של מוסד מפלגת העבודה.

גדעון בן ישראל: בסעיף 7 נאמר להורות לחברי סיעת העבודה.

גדעון בן ישראל: זה המוסד השיפוטי העליון ואף אחד לא יכול לבטל את זה.

משה שרוני: תצעקו במפלגה שלכם.

משה שרוני: ..

ליה שמטוב: אני חברת כנסת חדשה, שנה וחצי.

ליה שמטוב: אני חברה בוועדה ויש לי הרבה הצעות חוק שהן חברתיות והן עברו בקריאה טרומית או קריאה ראשונה והן בוועדת הרווחה והבריאות להמשך ההכנה.

ליה שמטוב: כמו שפה נאמר, גם ישראל ביתנו חתומה על הצעת החוק של סופה לנדבר, שהצטרפנו להצעת החוק של משה שרוני.

ליה שמטוב: אני חברה בוועדה ולא ביקשתי ממישהו אחר שיחליף אותי.

ליה שמטוב: חשוב לי, כמו לכל החברים שיושבים פה, שהחוק הזה יעבור ושכל הגמלאים לא רק ביום הזה, של יום הקשיש אלא בכל הימים, יחשבו על הקשישים ויקבלו את התוספת.

ליה שמטוב: אבל כשהגעתי לכנסת, הרמתי את הדגל החברתי בענייני ביטול תכנית ויסקונסין והחתמתי 83 ח"כים, וזה היה בינואר 2007.

ליה שמטוב: כשדיברו אתי, גם ראש הממשלה וגם הקואליציה, וביקשו ממני לדחות את זה ולא להגיש את זה ואחרי הוועדה שעשו, ופה יושבים נערי האוצר והם יכולים להגיד שזה נכון.

ליה שמטוב: באותו זמן, מי שהשתתפו בתכנית ויסקונסין הרימו אלי טלפון ואמרו שהם בחיים לא יצביעו לישראל ביתנו כי לא הגשתי את הצעת החוק לקריאה ראשונה וכולי.

ליה שמטוב: אבל אני עבדתי לא לפי הסיסמאות.

ליה שמטוב: יכולתי להגיש את זה ויכלו להפיל את החוק הזה, ועד היום משתתפי הגילאים 45 ומעלה יכלו להשתתף בתכנית.

ליה שמטוב: חיכיתי עם זה והגענו להסכם, וברוך השם מ-1 באוקטובר כל אחד שהגיע לגיל 45 לא משתתף בתכנית כי לא יכולים להחזיר לו את מקום העבודה.

ליה שמטוב: אז אני מבקשת ממך, חבר הכנסת שרוני, לשמוע למלה שדיברו פה חברי הכנסת, ושלא נצביע היום וגם הממשלה שלנו ואם נשווה בין הממשלות, עשו המון לקשישים.

ליה שמטוב: דרך אגב, כשביטלו את אגרת הטלוויזיה, ביטלו ל-2007 ו-2008.

ליה שמטוב: אז אתה לא יכול להגיד שאנחנו לא חברתיים ושאנחנו לא דואגים לקשישים.

משה שרוני: תודה רבה.

משה שרוני: הסבלנות משתלמת תמיד.

קולט אביטל: זה מה שאנחנו מבקשים.

יואל חסון: הרי קדימה היא זו שתיתן בסוף, ורק האצבעות שלה יאפשרו את זה ורק היא תיתן.

30080: גבירותי ורבותי, חברי כנסת נכבדים, חבריי המכובדים הגמלאים, שמי רחל עזריה מחיפה, גמלאית מכובדת ופעילה מאוד וכועסת עליכם, כי אתם צבועים.

30080: איך את יכולה להגיד את זה?

30080: הרי כל יום מתים גמלאים.

30080: אני, כגמלאית עובדי מדינה, מקבלת 2300 שקל פנסיה אחרי שעברתי ניסיון רצח בלשכת העבודה במגדל העמק.

30080: שהמדינה תתבייש לה.

30080: כל פעם שבאים לקבל תוספת בנושא הגמלאים, מה אומרים?

30080: ביטחון.

קולט אביטל: מי אמר?

30080: ביטחון המדינה.

30080: איך אפשר להגיד ביטחון המדינה?

30080: מי קיים את המדינה הזאת, מי הביא אותה למה שהיא היום אם לא הגמלאים.

30080: הרי אנחנו בנינו את המדינה, אני נולדתי בארץ הזאת ומגיע לי בזכות ולא בחסד.

30080: בנימין נתניהו גזל מאתנו וכולכם יודעים שהכסף נמצא בביטוח לאומי.

30080: אל תדברו מלים יפות ותדחו את ההצבעה ותהיו אמיצים.

30080: תהיו ישרים עם עצמכם יושר ציבורי, יושר אישי, ותצביעו בעד הצעה שתיתן לנו, הגמלאים, עוד חתיכת לחם ליום וזו לא הפרזה.

30080: ואתה, יו"ר הקואליציה, אתה נחמד ומדבר יפה אבל בבקשה להצביע בעדנו.

30080: תודה.

מרדכי הראלי: אדוני היושב ראש, חברי כנסת נכבדים, אני פעיל בגיל ובארגונים של ניצולי שואה.

מרדכי הראלי: אני יושב כאן כאזרח רגיל, ואני לא מבין דבר אחד.

מרדכי הראלי: שמענו שהיה הסכם קואליציוני וסוכמו דברים אבל פתאום מציעים לנו כאן לקיים מו"מ.

מרדכי הראלי: עם מי?

מרדכי הראלי: עם פקידי האוצר.

מרדכי הראלי: רבותי, פה התהפכו סדרי שלטון.

מרדכי הראלי: הרי תמיד באים עם הטענה שאין מספיק כסף ותקציב.

מרדכי הראלי: הרי בשביל זה קיים בית נבחרים ובשביל זה קיימת הממשלה, לקבוע את סדרי העדיפויות.

מרדכי הראלי: ואחרי שנקבעו סדרי העדיפויות ונחתמו הסכמים קואליציוניים והתקבלו החלטות, מה יש לנהל מו"מ עם פקידי האוצר?

מרדכי הראלי: הם צריכים לבצע את ההחלטות האלה.

קולט אביטל: עם שר האוצר, לא פקידי האוצר.

מרדכי הראלי: אני לא מבין את הסדר הזה.

מרדכי הראלי: הזנב מקשקש לכלב.

מרדכי הראלי: לא אחת נכתב שאחרון הרפרנטים באוצר, יש לו יותר כוח בידיים מאשר לשר בממשלת ישראל.

מרדכי הראלי: לכן, אני מצטרף לקריאה שתקבלו החלטות אמיצות, אתם נבחרי הציבור, אתם צריכים לייצג אותנו והאוצר צריך לציית ולבצע מה שהוחלט.

חיים אמסלם: אדוני היושב ראש, הלא ברור שכולנו כאן מזדהים ותומכים במאבק הגמלאים, ואני לא רוצה לחזור על הדברים שנאמרו על ידי החברים.

חיים אמסלם: אין ספק בדבר והצדק אתכם - -

יורם מרציאנו: הם לא הולכים אתו למכולת.

חיים אמסלם: - - אבל לפעמים לא מספיק להיות צודק, צריך להיות חכם.

חיים אמסלם: כולנו מחויבים למשמעת קואליציונית, ואל תשכחו את זה.

חיים אמסלם: אני מבקש ממך, משה, אל תעמיד אותנו במבחן בלתי אפשרי כי במבחן הזה תפסיד ותגרום הפסד ונזק לכל החברים הנמצאים כאן.

30080: זה איומים.

חיים אמסלם: אני לא מאיים.

חיים אמסלם: אני רוצה להציע הצעה.

חיים אמסלם: המאבק שהופעתם לשמו ולמענו הוא צודק וכולנו רוצים לתמוך ולעזור.

חיים אמסלם: אבל משה, תראה, בנושא הזה ולא רק בוועדה הזאת, מעשה יום יום, אנחנו נתקלים בקשיים להעביר דברים שנוגעים לתקציבים כשאנחנו עומדים מול פקידי האוצר.

חיים אמסלם: מעבר לזה, אולי זה גם תפקידם, אבל תפקידנו להיאבק.

חיים אמסלם: אני רוצה להציע הצעה ואני רוצה שתעמיד אותה במבחן החברים: הבה נקבע פסק זמן קצר, הבה נבחר מכל הסיעות ומכל המפלגות נציגות שתעמוד מול האוצר על מנת שלא רק אתה מול מפלגתך אלא גם אני וח"כ זאב מול המפלגה שלנו, נוכל לבוא בידיים נקיות ולומר שניהלנו מו"מ וזה היה משא בלי מתן.

2164: חברי הכנסת, יו"ר הוועדה, מוזמנים גמלאים, קודם כל, צריך לקחת בחשבון שיש רגעים בחיים של כנסת ובחיים של מאבקים צודקים, שאי אפשר להתחבא מאחורי איזו שהיא החלטה חדשה של קואליציה.

2164: אני, בתור חברת כנסת, מהכנסת העשירית נאבקתי בממשלה על חוק האזרחים הותיקים.

2164: הפעילו עלינו את אותם איומים אבל מצאתי מספיק בני ברית אמיצים שהצביעו לפי מצפונם.

2164: אני רוצה להגיד לכם שאני מאמינה שמי שיושב כאן ממפלגות הקואליציה ושמעתי את זה, בליבו יודע שהחוק הזה הוא חוק צודק שמזמן היה צריך לקיים אותו.

2164: אני אומרת לכם, חברי הקואליציה, אתם רוצים פסק זמן ועוד ועוד?

2164: תקומו היום, והיו דברים מעולם, תכנסו את הסיעות שלכם ותגידו לשרים שלכם שילכו אל האוצר.

2164: זאת מלחמה צודקת וצריכים לדעת שבתולדות הכנסת הזאת עברו חוקים ששינו חיים לאנשים רק בזכות אותם אנשים אמיצים וישרים למצפונם, שידעו להיאבק גם בראשי המפלגות שלהם וגם בקואליציה שכביכול מאיימת.

2164: אנחנו, כמפלגת גיל ואני מזכ"ל מפלגת גיל, חתמנו הסכם קואליציוני וגם אחרים חתמו הסכם קואליציוני.

2164: הצליח משה שרוני וכך עובדים בכנסת, וכך עשינו הרבה פעמים.

2164: החוק הזה עבר קריאה ראשונה.

2164: מה אתם חושבים, שעוד זמן ייתן למישהו משהו?

2164: חברי, גדעון בן ישראל, עם כל הכבוד, אין לך שום זכות מוסרית לתקוף את יו"ר מפלגת הגמלאים ושר הגמלאים רפי איתן.

גדעון בן ישראל: מותר לתקוף רק את שרי העבודה וחברי מפלגת העבודה?

2164: לא תקפתי את שרי מפלגת העבודה.

2164: אני רוצה להגיד לך שבזכות החברים שלנו, שהם גם מצילים לא פעם את הקואליציה כי הם ישרים בהצבעות ובזכותם אנחנו יודעים שפחת מספר הגמלאים העניים.

2164: אתם לא עשיתם מעולם את הדברים האלה.

2164: אני פונה לחברי הקואליציה, תלכו אל המפלגות שלכם, תעשו היום מרד.

2164: אפשר להעביר את החוק גם ב-12 בלילה, זה כבר היה שחוק עבר ב-12 בלילה, אם אתם נאמנים לאמת, תעשו אותה.

יורם מרציאנו: צהריים טובים.

יורם מרציאנו: אני קיבלתי הוראה מסיעת העבודה, שהיות ואני לא חבר בוועדה הזאת לא אוכל להצביע, למרות ההחלטה של המוסד לבירור עתירות שאני אומר שלפחות מבחינתי, היא מחייבת אותי כחבר מפלגת העבודה ואני מכבד החלטות שיפוטיות.

יורם מרציאנו: אני, לצערי, לא חבר בוועדה ולא אוכל להצביע.

יורם מרציאנו: אם הייתי חבר הייתי מצביע היום משום שאני הולך להצביע עבור הצעת חוק שלי, של חברת הכנסת נוקד ושל חברת הכנסת יחימוביץ ושל חברת הכנסת לנדבר, ועם כל הכבוד אנחנו לא יכולים, כמו שאמרה נאוה ארד ושמעתי אותה בקשב רב, שאומרת: מה ייתנו השבועיים או השלושה האלה?

יורם מרציאנו: הרי בסופו של דבר זה עבר קריאה ראשונה ברוב גדול מאוד במליאה וזה אומר שיש קונצנזוס מלא מימין ומשמאל, מקואליציה ואופוזיציה של חברים שתומכים בחוק הזה, ואין לי מושג איזה טריק מתכננים לנו כאן.

יורם מרציאנו: משהו פה קורה.

יורם מרציאנו: לכן, חשבתי שדווקא היום עושים לכם יום הקשיש ותצאו מפה איזו מתנה.

יורם מרציאנו: למה עושים לנו חיים קשים כאלה?

יורם מרציאנו: מה, לא עברו חוקים בבית הזה?

יורם מרציאנו: ראיתי חברים מהקואליציה ומהאופוזיציה ולא תמיד כיבדו משמעת סיעתית ויש כאלה עם מצפון ויש כאלה שיש להם פחות מצפון.

יורם מרציאנו: בענין של הגמלאים, אני חושב שלפחות אנחנו קיימנו אין ספור דיונים בתוך בית מפלגת העבודה, בגופים מחייבים, לשכה, מרכז, זה מופיע אצלנו בהסכמים הקואליציוניים.

יורם מרציאנו: ועכשיו אומרים: לא, אתם מאיימים עלינו, אתם תטרפדו את העניין של ניצולי השואה.

יורם מרציאנו: מה הקשר?

יורם מרציאנו: צריך לסייע לזה ולזה.

יורם מרציאנו: צריך לתמוך בזה ולזה.

יורם מרציאנו: שיפסיקו לאיים כל הזמן.

יורם מרציאנו: רבותי, זו שעת מבחן אמיתית.

יורם מרציאנו: אם זה יגיע למליאה היום אני אצביע בעד החוק הזה ואני אומר את זה באופן חד משמעי.

קולט אביטל: אני ורצה להגיד שלושה דברים קצרים: מאוד קל היה לי לבוא היום לכאן ולהגיד שאני אמיצה ואני אעשה את המעשה.

קולט אביטל: אני חושבת שאני מוכנה לקבל את מה שאמרה חברת הכנסת לשעבר נאוה ארד, לכנס את הסיעה שלי ושהסיעה שלי תקבל את ההחלטה.

קולט אביטל: הסיעה שלי תעמוד מאחורי זה, אנחנו נצביע בעד ולכן, אני מבקשת ממך את הפסק זמן הזה.

קולט אביטל: דבר שני, אני חושבת שמי ששואל כאן מדוע אנחנו מבקשים פסק זמן, מה יתנו עוד שבועיים?

קולט אביטל: אני אענה ביושר: אני חושבת שעדיף להגיע בהסכמה להצבעה כדי שהממשלה לא תטרפד לך את החוק.

קולט אביטל: זאת הסיבה היחידה.

קולט אביטל: הממשלה התחייבה לך והתחייבה לנו שנעשה את החוק הזה בהסכמה.

קולט אביטל: אז בואו נעשה את זה בהסכמה - -

יורם מרציאנו: חברתי קולט אביטל, מה שאני יודע משיחות המסדרון, אין שום סיכוי שגם בעוד שבועיים הם יעבירו את זה.

יורם מרציאנו: אין להם שום כוונה לעשות את זה.

יורם מרציאנו: אם היו באים לפה ומתחייבים להעביר את זה בעוד שבועיים שלושה.

יורם מרציאנו: ..

קריאות: יש תכניות אחרות.

קולט אביטל: יורם, בא נעמיד אותם במבחן.

קולט אביטל: אם אין להם כוונה, נדע כולנו.

נסים זאב: אדוני היושב ראש, אני אולי מתנצל שכשנכנסתי הערתי הערה שהיתה במקום ואתה קיבלת את זה קשה.

נסים זאב: כשבאתי מבחוץ, לא מקובל שיו"ר עומד ונואם ובלט שדיברת - -

משה שרוני: אני לא נפגעתי, אני לא נפגע כל כך מהר.

נסים זאב: ברשותך, אני ברשות דיבור.

נסים זאב: חשוב לדעת שמה שמקובל פה, גם כאשר חברים מתבטאים בשיא הלהט, אנחנו יושבים.

נסים זאב: העמידה נראית טיפה מאיימת או קצת כועסת.

משה שרוני: על סיעת ש"ס אפשר לאיים?

נסים זאב: יש מישהו שיכול לאיים עליך?

נסים זאב: אני רוצה לומר שלפעמים החיפזון הוא מהשטן.

נסים זאב: לא תמיד מה שאני משיג היום, ונדמה לי - -

משה שרוני: תגיד לי, מה היה החיפזון שלכם בבתי דין רבניים?

משה שרוני: זה לא היה חיפזון?

נסים זאב: אני רוצה לומר לציבור הנכבד, שיש פה תחושה שכאילו מישהו נגד, יש פה קואליציה ואופוזיציה, אנשים רעים וטובים.

נסים זאב: הראיה שבכנסת כולם הצביעו בעד שרוני, נכון או לא?

נסים זאב: כי היתה אווירה של הסכמה.

נסים זאב: מה קורה ברגע שהממשלה אומרת שהיתה טעות?

נסים זאב: זה מה שבויכוח מופיע בפרוטוקול, שהשרה רוחמה אברהם אמרה שהיתה טעות בהצעת החוק.

נסים זאב: - -

יורם מרציאנו: הם נגד החוק.

נסים זאב: - - לא משנה.

נסים זאב: אני שמח שהיתה טעות ואני שמח שהצבענו בעד, ואף אחד לא אומר: חבל שהצבענו בעד.

יורם מרציאנו: אין מקריות בעולם הזה, אמר רבי נחמן.

נסים זאב: צריך להבין, גם בהנחה שזה יעבור היום, יש את חוק ההסדרים וזה ידחה לעוד שנתיים, אז לא השגת שום דבר.

נסים זאב: היו כאן הצעות, כולל ההצעה של הרב אמסלם שאמר שתיתן פסק זמן ותקבע את לוח הזמנים.

נסים זאב: אתה תקבע ותאמר שבעוד שבועיים, נכון להיום, מתכנסים פה, בישיבה ונקבל החלטה.

נסים זאב: בינתיים, המו"מ הוא לא עם נערי האוצר.

נסים זאב: נערי האוצר מבצעים את מדיניות האוצר ומדיניות הממשלה.

נסים זאב: אני חושב שזה נכון מאוד שהנציגות של חבר הכנסת של הבית הזה, כולם תומכים בחוק הזה, ויובילו את זה ביחד אתך, משה שרוני, ידידי, וכולנו תומכים בענין הזה.

נסים זאב: חבל שייווצר מצב שאנחנו נאלץ בגלל שאנחנו חברים בקואליציה להצביע נגד.

נסים זאב: לא היינו רוצים לעשות זאת, אז אנא ממך.

משה שרוני: תודה רבה.

משה שרוני: אני רוצה לומר כמה דברים: ראשית, ההצבעה לא היתה טעות טכנית ושלא יבלבלו את המוח.

משה שרוני: מי שלא הבין את החוק, יש לו בעיה של שמיעה ושילך לרופא להיבדק.

משה שרוני: החוק עבר וכל אחד הבין אותו.

משה שרוני: אם אנשים חושבים שהם טעו ולא היו צריכים להצביע, זו שיא הצביעות של ח"כים שמצד אחד אומרים שהם לצד הגמלאים ומצד שני לא.

משה שרוני: אני מתעלם מזה.

משה שרוני: בכנסת ישראל יש צבועים, יש בלתי ישרים, יש שקרנים, יש הכל ואי אפשר להתעלם מזה.

משה שרוני: אני אומר דבר אחד - -

יואל חסון: כמו בכל מקום.

משה שרוני: קדימה, אתם בהתפוררות.

משה שרוני: ..

יואל חסון: יש לי הצעה לסדר, אני מבקש שניגש להצבעה עכשיו.

משה שרוני: אתה לא תקבע, אני קובע.

יואל חסון: לפי התקנון, סליחה, גברתי היועצת המשפטית, הוא צריך להתייחס לזה?

משה שרוני: יואל, אני מוציא אותך.

משה שרוני: היות שכמה מחברי הסיעות ביקשו התייעצות עם הסיעות, אנחנו שולחים את כל החברים להתייעץ עם הסיעות והוועדה תתכנס להצבעה בפעם אחרת.

משה שרוני: תודה לכולם.