ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 531, 2007-10-15 10:00

אמנון כהן: אולי תתייחס קודם לעניין ההסברה.

אמנון כהן: ראיתי כאן את נושא מיתוג ישראל.

אמנון כהן: באיזה מדינות זה יתבצע?

אמנון כהן: ראיתי שיש תוספת של 12 מיליון שקל.

אמנון כהן: האם הנושא ההסברתי מקבל את הביטוי שלו כי אנחנו חיים בעולם שהוא מלא אינפורמציה?

אמנון כהן: אריה דנון, בבקשה.

אריה דנון: ברשותכם, נוח לי להתייחס יותר לתקציב נטו ולא לתקציב ברוטו.

אבשלום וילן: מה זה הברוטו?

אריה דנון: ברוטו זה עם הוצאה מותנית בהכנסה.

אריה דנון: זה נמצא בשני סעיפים בולטים.

ראובן ריבלין: למשל, אם מוכרים את ירושלים אז מקבלים סיוע?

אריה דנון: לא.

אריה דנון: אנחנו אחראים על משרד החוץ ולא על משרד הפנים.

אמנון כהן: תנו לו לדבר ברצף.

אמנון כהן: אנחנו רואים שבספר התקציב, בעמודה של 2008, לא מופיעים מספרים.

אמנון כהן: קראנו שם שאתם צריכים לעשות רה-ארגון בכל מיני סעיפים.

אמנון כהן: כשאנחנו צריכים להחליט, אנחנו צריכים לדעת לאן הולך כל שקל.

אמנון כהן: אני מבקש הסבר.

אריה דנון: הפער בין התקציב ברוטו לבין התקציב נטו נובע, למעשה, משני סעיפים עיקריים.

אריה דנון: הראשון, הוא הסעיף של מש"ב, יחידה לשיתוף בינלאומי.

אריה דנון: לפעמים המשרד מנהל פרויקטים ברחבי העולם בשיתוף עם גורמים מקצועיים.

אריה דנון: מדובר בפרויקטים בתחום החקלאות, פרויקטים בתחום קהילה ציבורית וכדומה.

אריה דנון: אם המשרד מצליח להיערך לפרויקטים משותפים התקציב גדל, אם הוא לא מצליח לגייס שותפים, התקציב נשאר במתכונתו הנוכחית.

אריה דנון: ישנו מקור נוסף שנובע מההוצאה מותנית בהכנסה.

אריה דנון: לדוגמה, יש לנו סעיף של מכירה כלי רכב והחלפת כלי רכב.

אריה דנון: ברגע שאתה מוכר כלי רכב יד שניה, חלק מהכסף שנכנס לך מגדיל לך את התקציב בצד ההוצאות.

ראובן ריבלין: האם זה לא שייך למינהל הרכב של המדינה?

אריה דנון: לא.

אריה דנון: בנושא של חו"ל הם לא עוסקים.

אריה דנון: מדובר בהיקפים יחסית קטנים.

אריה דנון: מנהל הרכב מדבר על היקפים של עשרות ומאות מיליונים ואצלנו הסכומים הם הרבה יותר קטנים.

ראובן ריבלין: גם הנושא של מש"ב לא ברור לי.

ראובן ריבלין: נניח שאתה עושה פרויקט בשיתוף עם מדינה נוספת.

ראובן ריבלין: אם המדינה ההיא משתתפת הכסף זה נכנס אליך לתקציב?

אריה דנון: נניח שהולכים לפרויקט מסוים במדינה שלישית ועלות הפרויקט, לצורך העניין, 100,000 דולר.

אריה דנון: מגיעים לסיכום שמש"ב מקציבה 50,000 דולר.

אריה דנון: אני מעמיד 50 אלף דולר מהתקציב נטו ויש לי סעיף שנקרא הוצאה מותנית בהכנסה.

אריה דנון: אותו גורם מזרים לי עוד 50 אלף דולר לתקציב ובסך הכל עומדים לרשותנו 100,000 דולר.

אריה דנון: 50,000 דולר יוצאים מהמקורות שלנו, ו-50,000 מסעיף - - -

ראובן ריבלין: זה נכנס לתקציב של משרד החוץ?

אריה דנון: כן, זה לפי חוק התקציב.

אריה דנון: נשאלה כאן שאלה האם המנכ"ל מרוצה מתקציב 2008?

אריה דנון: תמיד אנחנו יכולים להיות יותר מרוצים אבל בסך הכל תקציב 2008, ביחס לשנים קודמות, לא ירד.

אריה דנון: לפחות לא הלכנו אחורה.

יעקב ליצמן: באיזה סעיף היתה מצוקה?

אריה דנון: באופן כללי, כמעט בכל הסעיפים.

אריה דנון: הבעיה נבעה מקיצוצים רוחביים שנעשו בכל משרדי הממשלה.

אריה דנון: זה פטנט שאנחנו יכולים לשווק אותו בכל רחבי העולם.

שלי יחימוביץ': אנחנו המצאנו אותו?

אריה דנון: לא, אנחנו שיכללנו אותו.

ראובן ריבלין: איך אתם נערכים ל"פלטים" הבאים?

אריה דנון: נגיע לגשר.

ראובן ריבלין: המורים מקבלים 28% במקום 20%.

ראובן ריבלין: אמרו שהתקציב לא יזוז מילימטר, אם ייענו דרישות, יהיו קיצוצים.

יעקב ליצמן: גם הדיונים במיניאפוליס יעלו כסף.

אריה דנון: ישנם עוד שניים שלושה דברים שיבואו לידי ביטוי בתקציב 2008, בהשוואה לתקציב הקודם.

אריה דנון: העלית את נושא המיתוג.

אריה דנון: זאת תכנית שאמורה להתפרס על שתיים או שלוש שנות תקציב.

אריה דנון: זה אמור לפעול באירופה.

אמנון כהן: באיזה מדינות זה יפעל?

אריה דנון: אין הגבלה.

אריה דנון: זה אמור לפעול באירופה, בארצות הברית ובאסיה.

אריה דנון: חלק מהמיתוג מתבצע גם בארץ, באמצעות סקרי דעת קהל ועל זה המנכ"ל יכול לדבר.

אריה דנון: פרויקט המיתוג איננו פרויקט נקודתי למדינה אחת.

אמנון כהן: לי יש תחושה שכל הנושא הזה ילך לאזור אירופה וארצות הברית ולא לאזור מרכז אסיה.

אמנון כהן: יש לנו מה לעשות שם גם מבחינה תיירותית וגם מבחינה הסברתית.

אמנון כהן: אנחנו משאירים את הזירה לכל מיני אינטרסנטים.

אמנון כהן: אם אנחנו לא ניכנס לשם, ישלטו שם כאלה שאנחנו לא היינו רוצים שייכנסו לשם.

אמנון כהן: אמרת קודם שיש מינון.

אמנון כהן: אני חושב שצריך לשנות את המינון ולתת דגשים שונים.

אמנון כהן: אני מדבר על מדינות באסיה שיש להן פוטנציאל גם מבחינה תיירותית, גם מבחינה הסברתית וגם מבחינת דעת הקהל שם.

אמנון כהן: אשמח אם המנכ"ל ירחיב בנושא הזה.

אהרון אברמוביץ: מהו השינוי המרכזי בתקציב השנה לעומת תקציב שנה שעברה?

אהרון אברמוביץ: רצינו להוסיף תקציבים לתחום דיפלומטיה ציבורית.

אהרון אברמוביץ: זה כולל תחומים של הסברה, תרבות ושל מיתוג ישראל.

אהרון אברמוביץ: השנה, לראשונה, אנחנו מתחילים להריץ את הנושא של המיתוג.

אהרון אברמוביץ: הנחת העבודה שלנו היא, שאנחנו יכולים לשנות חלק מתדמית ישראל לא באמצעות אמצעי הסברה הקלאסיים שהיו עד היום אלא בכלים אחרים.

אהרון אברמוביץ: הכלים האחרים הם כלי תרבות ישראלית.

אהרון אברמוביץ: ההנחה שלנו היא, שאם תהיה תרבות ישראלית שתופיע במקומות בעולם זה ישפיע על כך שיראו את ישראל לא רק בעיניים של הסכסוך הישראלי ערבי אלא נראה פני ישראל אחרת, אם זה בקולנוע, בתיאטרון ובמחול.

אהרון אברמוביץ: בעניין הזה קיבלנו תוספת תקציב ואנחנו נשקיע את זה השנה.

אמנון כהן: זה ה-4 מיליון?

אריה דנון: בסך הכל 20 מיליון.

אריה דנון: 8 מיליון קיבלנו ב-2009 ו-12 מיליון ב-2008.

אריה דנון: סך הכל זה 20 מיליון.

אהרון אברמוביץ: הפרויקט השני הוא בנושא מיתוג ישראל.

אהרון אברמוביץ: עד עכשיו נעשו מספר מחקרים על ידי ארגונים יהודיים בעולם, בעיקר בארצות הברית, בשאלה איך נתפסת ישראל בעיניי הציבור האמריקאי ובעיניי הציבור היהודי הקלאסי.

אהרון אברמוביץ: קיבלנו נתונים מאוד מעניינים לגבי איך נתפסת ישראל.

אהרון אברמוביץ: ישראל נתפסת דרך בעיניי הסכסוך הישראלי פלסטיני ולא רואים ישראל אחרת.

אהרון אברמוביץ: יש מדינות בעולם שעברו תהליך של מיתוג ובאמצעות התהליך הזה הו עשו שינוי איך הן נתפסות בעיניי מדינת אחרות.

אהרון אברמוביץ: הדוגמא לכך היא אירלנד שעשתה תהליך מיתוג מאוד משמעותי.

אהרון אברמוביץ: תוקצבנו לשנתיים הקרובות, 2007 ו-2008, ב-20 מיליון שקל.

אהרון אברמוביץ: זה תהליך של הנעת תכנית עבודה לתהליך של מיתוג ישראל.

אהרון אברמוביץ: חבר הכנסת כהן, זאת לא הוצאה במדינה כזאת או אחרת.

אהרון אברמוביץ: אנחנו עוסקים בתהליך של ניסיון לעצב וללמוד שווקים אחרים וליצור את אותו מותג ישראלי חדש.

יעקב ליצמן: אנחנו נראים יותר גרוע אצל יהודים או אצל לא יהודים?

אהרון אברמוביץ: לפי המחקר שראיתי, אנחנו נראים פחות טוב אצל הלא יהודים.

אהרון אברמוביץ: בוודאי אצל כאלה שלא היו בישראל.

אהרון אברמוביץ: עשו מחקר מאוד מעניין.

אהרון אברמוביץ: לקחו קבוצת בקרה.

אהרון אברמוביץ: הם לא ידעו שהם באים לדבר על ישראל.

אהרון אברמוביץ: הם ידעו שהם באים למחקר.

אהרון אברמוביץ: במהלך המחקר הם היו צריכים לתאר בית.

אהרון אברמוביץ: אתה נכנס לבית מסוים ומה אתה רואה בבית הזה.

אהרון אברמוביץ: אמרו להם בית באיטליה ואז הם אמרו: "בית, יינות, מסיבות" וכדומה.

אהרון אברמוביץ: כששאלו על בית ישראלי, דבר ראשון היה שקט בחדר ואף אחד לא דיבר.

אהרון אברמוביץ: לא ידעו איך לעכל את זה.

אמנון כהן: לא שמו נרות שבת?

שי חרמש: חרכי ירי.

אהרון אברמוביץ: דבר נוסף, בבית הישראלי אין נשים אלא רק גברים.

אהרון אברמוביץ: הבית עשוי מבטון ויש שומרים בחוץ.

אהרון אברמוביץ: זאת, פחות או יותר, התדמית של ישראל בעיני אדם שלא היה בישראל ולא נחשף לישראל.

אהרון אברמוביץ: השאלה היא, איך משנים דבר כזה בתודעה.

אהרון אברמוביץ: זה תהליך מאוד ארוך והוא מחייב גם תהליך פנימי בתוך ישראל.

אהרון אברמוביץ: זה לא רק תהליך חיצוני.

אהרון אברמוביץ: צריך לעשות מהלך עם מערכת החינוך הישראלית.

אהרון אברמוביץ: דיברנו עם משרד החינוך והם מאוד מתלהבים להיכנס לפרויקט הזה.

יעקב ליצמן: במחקר הבא יגידו שרואים כאן רק ערבים.

אהרון אברמוביץ: אני מקווה שלא.

אהרון אברמוביץ: כיום אנחנו יוצאים במכרז בינלאומי.

אהרון אברמוביץ: באופן טבעי התחלנו עם זה בארצות הברית כי היה לנו שיתוף עם ארגונים יהודים שעשו מחקרים.

אהרון אברמוביץ: שם נמצאות הפירמות הגדולות שיש להן ניסיון והן עשו פרויקטים כאלה.

יעקב ליצמן: איפה הפרסום שלכם שם?

אהרון אברמוביץ: אין לנו פרסום שהוא פרסום בתשלום.

יעקב ליצמן: כשאתה בא לניו יורק, איפה אתה מצפה שירגישו את ישראל?

אהרון אברמוביץ: בוודאי שתקציבי ההסברה של ישראל רחוקים מלהיות מספקים.

אהרון אברמוביץ: תקציב ההסברה של משרד החוץ הוא 40 מיליון שקל כולל תשלום משכורות.

אהרון אברמוביץ: זה בערך כמו תקציב חברה ממוצעת לשיווק תרופות.

שלי יחימוביץ': למשרד התיירות יש מחלקה דומה?

אהרון אברמוביץ: כן.

אהרון אברמוביץ: יש להם מחלקת שיווק משלהם.

אהרון אברמוביץ: היום אנחנו מנסים לעשות שינוי בכלי ההסברה הישראלים.

יעקב ליצמן: אתה לא חושב שאפשר לשלב את זה יחד עם תיירות?

אהרון אברמוביץ: יכול שאפשר לשלב את זה עם תיירות.

אבשלום וילן: אלה שני דברים שונים לגמרי.

אבשלום וילן: אם אתה הולך לקולג'ים ולמעצבי דעת קהל או לעיתונות ולטלוויזיה, אלה דברים אחרים לגמרי.

אבשלום וילן: אנחנו די חובבניים בסיפור הזה.

יעקב ליצמן: לא הזכרת את הישיבות.

יעקב ליצמן: מה זה אומר לך?

אהרון אברמוביץ: אני יכול לומר שהגענו להסכמה עם האוצר לגבי התקציב ואנחנו בהבנה עם האוצר.

אהרון אברמוביץ: אין לנו דרישות מעבר להבנות ולסיכומים שהגענו עם האוצר.

אהרון אברמוביץ: אנחנו מקווים שההבנות האלה לא ייפגעו באמצעות קיצוצי "פלט" ונוכל לעבור את השנה הזאת בצורה סבירה ונקדם את אותם נושאים שאנחנו רוצים לקדם.

אמנון כהן: אדוני המנכ"ל, אולי הגיע הזמן שתבואו עם תכנית הסברתית לאומית.

אמנון כהן: צריך פעם לעשות הסברה אמיתית בתקציבים אחרים לגמרי מאלה שאנחנו רגילים להם משנה לשנה.

אמנון כהן: צריך לקחת פעם את השרביט ולומר שאנחנו מפגרים, עושים עבודה חובבנית ולא מקצועית.

אמנון כהן: אם נעשה הסברה ברמה הגבוהה ביותר, אפשר לעשות "מצ'ינג" גם עם אנשי עסקים.

אמנון כהן: לנו חשוב לתת הסברה נכונה.

אמנון כהן: התכנית חייבת לראות את כל מכלול הבעיות ואת הדרך הפעולה.

אמנון כהן: אני חושב שכמדינה וברמה הלאומית אפשר לרתום גם אנשי עסקים לפעולה כזאת או אחרת.

אמנון כהן: צריך לטפל בזה ברמה שורשית ואמיתית כי אנחנו בפיגור עמוק במשך הרבה שנים בתחום ההסברתי ביחס למדינות האחרות שמציגות את עצמן כנאורות.

אהרון אברמוביץ: אני שותף לדעתך שישראל יכולה לעשות הרבה יותר בתחום ההסברה אם היו לנו משאבים יותר רחבים - - -

אמנון כהן: אבל אתה לא דורש.

אהרון אברמוביץ: אנחנו דרשנו מהאוצר ואני חושב שנעמוד מאחורי הסיכומים.

אהרון אברמוביץ: זאת היתה דרך העבודה שלנו עד עכשיו.

אהרון אברמוביץ: זאת דרך העבודה שמשרד החוץ בחר בה בעבודה מול משרד האוצר.

אהרון אברמוביץ: אנחנו נכבד את ההסכמים איתם.

ראובן ריבלין: כדאי לדבר על מה שיש.

ניסן סלומינסקי: איך אתה יכול להסביר משהו שאתה לא בטוח בו?

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים מה אנחנו רוצים להסביר?

ניסן סלומינסקי: מה אנחנו רוצים להסביר?

ניסן סלומינסקי: מה המדינה רוצה להסביר בחו"ל?

ניסן סלומינסקי: קודם צריכים לדעת מה רוצים להסביר.

יעקב ליצמן: בהמשך לדבריו של ניסן, אני רוצה לומר משהו ואל תיקח את זה כהתקפה אישית.

יעקב ליצמן: יש כאן ויכוח בין שרים בממשלה לגבי הויתור בירושלים.

יעקב ליצמן: משרד החוץ אומר ירושלים מאוחדת וזאת גם מדיניות הממשלה.

יעקב ליצמן: בא משנה לראש הממשלה ומסביר לקהל, ויש לו תמיכה בימין של הימין – איבט ליברמן, שהיה ימין זכרונו לברכה – איך אתה מסביר את זה שיום אחד אתה אומר שירושלים זה קודש הקודשים ואי אפשר לפגוע בה ואז בא המשנה לראש הממשלה?

יעקב ליצמן: נכון שהממשלה לא מינתה אותו, אבל עצם הדבר שבא המשנה ואומר כך.

יעקב ליצמן: כולם בטוחים שהוא שמע את זה מראש הממשלה.

יעקב ליצמן: איך אתה מצפה שתהיה הסברה?

אהרון אברמוביץ: ליצמן, אולי אני אאכזב אותך.

אהרון אברמוביץ: אני באתי לפה היום לדיון תקציבי.

יעקב ליצמן: אדוני המנכ"ל, זה נכון שבאת לדיון תקציבי וזה על סדר היום אבל כל פעם ששר בא לדיון תקציבי כל חברי הכנסת שואלים שאלות לגבי מדיניות המשרד.

יעקב ליצמן: זאת היתה הערת ביניים אבל אני רוצה להעלות בעיה אחרת.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדבר על הנושא של חב"ד וגם על השירותים שהם נותנים בכל העולם.

יעקב ליצמן: לצערי, בכל צרה שיש לנו או אם קרתה תאונה או צונאמי, הם הראשונים שמגיעים והם הראשונים שיודעים מה קורה.

שלי יחימוביץ': הם כמו מגנט, מן מרכז תרבות.

יעקב ליצמן: כשסיירנו בסין, פגשנו ביהודיה שאמרה: "איפה חב"ד"?

יעקב ליצמן: הם נותנים שירות גם בחינוך וגם שירותי דת כמו מקווה.

יעקב ליצמן: הם הכתובת לאנשי השגרירות ולקונסול בכל מה שקשור לדת לחגים ולשבתות.

יעקב ליצמן: אני שואל, האם יש אפשרות להשיג תקציב, אולי לא מהתקציב שלך אלא ממשרד האוצר, רק לדברים מיוחדים, כמו לבנות מקווה בסין?

יעקב ליצמן: חב"ד הם בדרך כלל בקונצנזוס.

יעקב ליצמן: אני חושב שמשרד החוץ יכול לעזור או שאתם רוצים לעשות את זה דרך משרד האוצר.

אמנון כהן: אני שותף לדברים של חבר הכנסת ליצמן.

יעקב ליצמן: אני מדבר על הדברים המינימאליים, זה לא הרבה כסף.

יעקב ליצמן: לא בכל מקום, לא בצרפת ולא בניו יורק וגם לא במקומות שהם כבר ישנם.

יעקב ליצמן: מישהו מחב"ד סיפר לי שהבן שלו, בן 17, נסע בראש השנה לרוסיה למקום שגרים בו 7 יהודים, אפילו לא מניין, ותקע שם בשופר.

יעקב ליצמן: אלה דברים מדהימים, שבחור בן 17 יעזוב את הבית, וייסע למקום נידח ברוסיה כדי לזכות אותם בשופר.

יעקב ליצמן: לדברים כאלה רצוי שיהיה קצת ביטוי בתקציב.

יעקב ליצמן: אני לא מדבר על מיליארדים, אלא פה ושם.

אבשלום וילן: אני חושב שלא נערך כאן דיון רציני בשאלת ההסברה.

אבשלום וילן: אמנם זה לא הפורום, אבל, ניסן, זאת לא בעיה של ימין ושמאל.

אבשלום וילן: בעולם כולו יש היום מהלכים של ערעור על עצם הלגיטימיות של מדינת ישראל.

אבשלום וילן: זה לא היה קיים בצורה בולטת לפני 5 או 10 שנים.

אבשלום וילן: היום זה תופס תאוצה ומגיע מכל מיני כיוונים.

אבשלום וילן: אני מציע לא להקל ראש.

אבשלום וילן: אני לא מקבל את כל הפיתרונות שלכם, כמו היחס לזרמים האוונגליסטים, שחלק מחבריהם חושבים שתבוא להם הישועה.

אבשלום וילן: אם תקשיבו להם טוב, הם רואים בנו תופעה זמנית.

אבשלום וילן: באורח פרדוקסאלי, אנחנו שלב ביניים עד שהם יגשימו את חזונם.

אבשלום וילן: הם נותנים לגיטימציה והם מתחברים, באורח פרדוקסאלי לשמאל הקיצוני.

אבשלום וילן: אלה גופים שמונעים על ידי כל מיני תנועות מוסלמיות.

אבשלום וילן: יש פה מהלך שמורכב מכל מיני קבוצות.

אבשלום וילן: כמי שמסתובב ומופיע אני אומר לכם שצריך ברצינות לתת לזה את הדעת.

אבשלום וילן: מבחינתם, לא משנה ימין או שמאל, הם מערערים על עצם הלגיטימיות.

אבשלום וילן: זה לא פשוט משום מחר זה יכול להגיע גם לקשרים כלכליים וגם לפורומים בינלאומיים.

אבשלום וילן: אני חושב שהסכום שמוקצה להסברה הוא סכום מגוחך.

אבשלום וילן: כך לא עובדת מדינה שרוצה להגן על מעמדה בקהילת העמים.

אבשלום וילן: אני חושב שמשרד החוץ ישנם האנשים הכי מוכשרים, אבל עובדים בפול גז בניוטראל.

אבשלום וילן: המערכת הישראלית לא יודעת לעבוד עם משרד החוץ.

אבשלום וילן: היא נשארה מאוד גלותית, מאוד ריכוזית.

אבשלום וילן: אם השרה ציפי היתה כאן, הייתי אומר את זה גם לה.

אבשלום וילן: אין כאן דיון על מדיניות ואנחנו כרגע יושבים רק עם בעלי המקצוע.

אבשלום וילן: אני חושב שישראל, לדורותיה, לא יודעת להפעיל את המשרד.

אבשלום וילן: מתי באים בטענות?

אבשלום וילן: כשבאיזשהו מקום בעולם – ליצמן דיבר על חב"ד.

אבשלום וילן: עם כל הכבוד לחב"ד, אין מדינה בעולם שמשרד החוץ שלה שולח את הקונסול על סירת משוטים כדי להגיע לכל מיני ישראלים שנתקעו.

אבשלום וילן: אחרי זה באים ההורים וטוענים בטלוויזיה למה לא הפעילו את כל המערכת.

אבשלום וילן: אני ראיתי מה קרה בצונאמי בתאילנד.

אבשלום וילן: ראיתי איך עבד משרד החוץ ואיך עבדה משטרת ישראל, איך עבדו השבדים והקנדים וכדומה.

אבשלום וילן: זה הבדל של יום ולילה לזכותנו.

אבשלום וילן: כנ"ל בכל מקום אחר.

יעקב ליצמן: בזה אני בהחלט מצטרף אליך.

אבשלום וילן: שים לב, בכל פעם שיקרה מקרה, יעלו מספר הורים לטלוויזיה ויגידו למה משרד החוץ לא עשה מספיק.

אבשלום וילן: עכשיו אני רוצה לשאול שאלה טכנית את הכלכלנים שלכם.

אבשלום וילן: למדינת ישראל יש נכסים בכל העולם.

אבשלום וילן: לא נראה לי שלשלם בניו יורק 50 שנה שכר דירה יותר זול מאשר לקנות את הנכס.

אבשלום וילן: אני יודע שהיו הזדמנויות.

אבשלום וילן: אני מבין שיש לכם תפיסה שכל שנה נשלם דמי שכירות - - -

אהרון אברמוביץ: על איזה נכס אתה מדבר?

אבשלום וילן: למה את בית הקונסול בניו יורק צריך לשכור ולא לרכוש?

אבשלום וילן: למה בית השגריר באו"ם?

אבשלום וילן: למה לא רוכשים את המשרד ברחוב 42, שאתם יושבים בו כבר עשרות שנים?

אריה דנון: זה לא מדויק.

אריה דנון: את הרחוב ב-42 רכשנו לפני כ-8 שנים.

אריה דנון: נכס אחד הוא בבעלות המדינה והשני הוא בשכירות.

אריה דנון: יושב פה נציג האוצר והוא הכתובת.

אבשלום וילן: זאת בדיוק הבעיה.

אבשלום וילן: האוצר מסתכל על שנה גזברית.

אבשלום וילן: הוא גזבר, אותו מעניין סוף השנה.

אבשלום וילן: אני שואל אותך שאלה כללית, כוועדת כספים.

אבשלום וילן: למדינת ישראל יש בעולם כולו כ-200 נכסים.

אבשלום וילן: האם מישהו עושה חשבון, עלות מול תועלת, ואומר שבחלק מהמדינות שווה לרכוש את הנכס ובחלק מהמדינות שווה להשכיר.

שי חרמש: כמה שאלות לאינפורמציה.

שי חרמש: ראשית, האם ישנה מגמה של צמצום נציגויות בחו"ל?

שי חרמש: היתה טענה של הקהילה בניו זילנד שמזיזים את הגלגל אחורה.

שי חרמש: חלק מהמבט צריך להיות גם קדימה וגם להתחשב במיקום הקהילות.

שי חרמש: ברגע שיש שגריר הוא יוצר מינוף.

שי חרמש: בכל מקום שנמצאים יהודים בתוך מערכות השלטון, נציגות כזאת היא טריגר.

שי חרמש: שנית, מה מעמד הנציגות שלנו בוונצואלה?

שי חרמש: יעקב ליצמן, חיים אורון ואני התארחנו בנציגות שלנו בשנחאי.

שי חרמש: מצאנו שם דלות נוראית, עד רמת עליבות, בכל הנושא של תקציב אירועים.

שי חרמש: יושב שם קונסול עם 4,000 דולר תקציב אירועים לשנה.

שי חרמש: ההסברה מתחילה מאירוח בבית, מאירועי יום העצמאות.

שי חרמש: זה גורר אותם לכל מיני פעולות "שנור" וגיוס כספים.

שי חרמש: במדינה במעמד הכלכלי שלנו, ראוי שהדברים ייראו אחרת.

שי חרמש: אני לא פונה כרגע לאוצר, אבל בתוך התקציב שלכם, האם אתם לוקחים את זה בחשבון?

שי חרמש: כל אחד בוכה מהמקום שמציק לו.

שי חרמש: עבדך הנאמן הוא יושב ראש האגודה ידידות ישראל-יפן.

שי חרמש: יש בעיה של קשרי התעופה בין ישראל ליפן.

שי חרמש: זה עניין שקשור לשירות החוץ מסיבה אחת: זאת המעצמה השניה בעולם, הסחר איתה 2 מיליארד דולר, זאת בדיחה.

שי חרמש: יושבת פה נציגות יפנית הטובה ביותר שיש.

שי חרמש: בשנת 1999 חתמנו על הסכם תעופה.

שי חרמש: אל-על קיבל את זכות המוביל הלאומי.

שי חרמש: יושב באל-על איזי בורוביץ, חבר טוב שלי, אומר: "עד שאתה לא מסדר לי 500 איש באווירון כל שבוע, אני לא טס".

שי חרמש: התוצאה היא שבעוד שנתיים, כשיפתחו את המסלול הנוסף בנאריטה, אנחנו נהיה בחוץ.

שי חרמש: בלי קשר תעופה ישיר אין עסקים, אין ביזנס, אין כלום.

שי חרמש: היקף התיירות בארץ, 20,000 יפנים, זאת בדיחה.

שי חרמש: אני שואל מה אתם עומדים לעשות?

שי חרמש: האם אתם יכולים לאכוף את דעתכם על אל-על כי יש גם משימות לאומיות?

שלי יחימוביץ': קודם כל, הדיון הזה לא מתנהל כפי שאנחנו רגילים.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על כסף ועל תקציבים.

שלי יחימוביץ': לכשעצמי, אין לי הרבה עצות מחכימות לתת לך, למרות שאני מניחה שאתה יושב פה ושומע את העצות.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שלהסברה יש חשיבות מדולדלת ביותר נוכח פני המציאות הכל כך קשה.

שלי יחימוביץ': כל הרשתות הזרות משדרות אך ורק אייטמים מיליטנטים, האפשרות להילחם בזה בזירות אחרות היא פשוט אפסית.

שלי יחימוביץ': זה להתמודד בנחשול ענק עם כלי קטן עם כמה טיפות.

שלי יחימוביץ': מראש אני חושבת שגם עם הסברה גאונית אי אפשר לנצח את המציאות.

שלי יחימוביץ': הדרך היחידה, ואולי כעיתונאית לשעבר, היא לנסות לייסד קשרים יותר משמעותיים ואינטנסיביים עם הרשתות הזרות ולספק להם דוברים רהוטים ולספק להם גם אייטמים אחרים.

שלי יחימוביץ': לזה דרושים אנשי מקצוע, שזה המקצוע שלהם.

שלי יחימוביץ': יתכן שצריך לעשות פה איזה רענון חשיבתי.

שלי יחימוביץ': פחות אנשים פיזית בשטח ויותר אנשים שמבינים בתקשורת אלקטרונית שיכולים ליצור קשר ישיר ומפרה עם הרשתות האלה.

שלי יחימוביץ': בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ליצמן.

שלי יחימוביץ': לפעמים המציאות יוצרת שגרירויות טבעיות.

שלי יחימוביץ': נכון שחב"ד היא לא כוס התה של כולנו, אבל בפועל נוצרה מציאות שבה מרכזים של חב"ד, בכל העולם, הם באמת אבן שואבת.

שלי יחימוביץ': אגב, הם לא פועלים באופן מיסיונרי.

שלי יחימוביץ': הם פשוט פועלים כמרכזי מידע, מפגש לישראלים.

אמנון כהן: אהבת ישראל.

שלי יחימוביץ': גם אהבת ישראל.

שלי יחימוביץ': אתה יודע, צמד המילים האלה לא מרתיע אותי.

שלי יחימוביץ': גם אנחנו, החילונים, יש לנו אהבת ישראל.

שלי יחימוביץ': יש לי אח שהוא טייל מקצועי ומטייל הרבה בעולם.

שלי יחימוביץ': הרבה פעמים אני שומעת ממנו על נציגויות של חב"ד.

שלי יחימוביץ': לפעמים מגיעים לשם כדי לשלוח פקס, לחגוג את ערב פסח וכדומה.

שלי יחימוביץ': המציאות יצרה את השגרירויות האלה והן מתפקדות כל כך טוב ומעניקות שירותים כל כך נרחבים.

שלי יחימוביץ': יכול להיות שצריך לשנות כאן הלך מחשבה ולחבור אליהם באופן ממוסד.

ראובן ריבלין: שאלתי פעם ילד בתל אביב אם הוא היה פעם בליל סדר והוא שכן, זה היה בפיליפינים.

ראובן ריבלין: אנחנו דנים, כמובן, בתקציב.

ראובן ריבלין: כאן כל אחד מדבר על הדברים הכואבים לו במדיניות החוץ של ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו לא נוכל להסביר דברים שבעולם לא מוכנים לקבל.

ראובן ריבלין: לפעמים העולם פועל בהתאם לאינטרסים שלו ולא בהתאם לצדק המוחלט.

ראובן ריבלין: לכן צריך לראות מה אפשר לעשות.

ראובן ריבלין: אני שואל איך אנחנו יכולים לעזור?

ראובן ריבלין: בעולם כולו גומרים הלל על ישראל על כך שישראל היא מדינה דמוקרטית.

ראובן ריבלין: היותה של מדינת ישראל מדינה דמוקרטית, הוא דבר שמציינים בכל מוסד בעולם אליו אנחנו מגיעים.

ראובן ריבלין: אנחנו נוסעים לכל מיני מקומות כנציגים של כנסת ישראל ועונים על שאלות הקשורות למדינה שלנו.

ראובן ריבלין: בכנסת יש מחלקה לקשרי חוץ.

ראובן ריבלין: בזמנו החלטנו להביא שגריר ממשרד החוץ לכנסת, על מנת שיהיה שגריר בתוך הכנסת שייעץ לכנסת.

ראובן ריבלין: אני חושב שהיתה התקדמות רבה.

ראובן ריבלין: אני חושב שמשרד החוץ צריך להפעיל את הכנסת הרבה יותר במוסדות הבינלאומיים הפרלמנטאריים.

ראובן ריבלין: כל חמש שנים יש כינוס של ראשי פרלמנטים באו"ם, דבר שנותן תהודה והוא גם בא לידי הכרה ציבורית.

ראובן ריבלין: בנוסף, הכנסת יכולה לפעול גם בפורומים לא פרלמנטאריים.

ראובן ריבלין: יש שני סוגי שגרירים מצוינים.

ראובן ריבלין: סוג אחד אלה האנשים שעוסקים בפוליטיקה.

ראובן ריבלין: הם רהוטים והם יכולים להסביר את דברה של ישראל.

ראובן ריבלין: לא תמיד השפה היא החשובה.

ראובן ריבלין: הרבה פעמים אני רואה אנשים שהם מאוד רהוטים בשפתם ומשתמשים במתורגמנים.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים למצוא את הטובים ביותר, כאלה שדבריהם ברורים ועמדותיהם ברורות וחדות.

ראובן ריבלין: אני חושב שמשרד החוץ צריך להפעיל את המערכת הפוליטית הישראלית, שיכולה להוציא את דבר הדמוקרטיה הישראלית.

ראובן ריבלין: אנחנו צריכים להבהיר שהחלטות המתקבלות בישראל מתקבלות בדרך דמוקרטית ולא בגלל שאדם מסוים אמר שכך יהיה.

ראובן ריבלין: בסופו של דבר, המאבק הדמוקרטי, הוא הקובע.

ראובן ריבלין: אני חייב לציין שהשגרירים שלכם עושים עבודה מעולה.

ראובן ריבלין: ראיתי שגרירים שמופיעים בשידורי הטלוויזיה בצורה מכובדת ביותר.

ראובן ריבלין: כל פעם שמופיע אורח והוא בעל עמדה, הרשתות המקומיות מבקשות שהוא יבוא ויסביר את עמדתו.

ראובן ריבלין: אין יום שישראל לא נמצאת במערכת ואין יום שבו ישראל לא מתבקשת לתת תגובה.

ראובן ריבלין: אני רואה את השגריר בצ'ילה.

ראובן ריבלין: אני זוכר שביקרתי בצ'ילה, כיושב ראש הכנסת, ולא היה לילה שלא הופענו בטלוויזיה הצ'יליאנית.

ראובן ריבלין: באותה עת היו בעיות בעזה.

ראובן ריבלין: הדבר הנוסף, שהוא לא פחות חשוב, זאת התרבות הישראלית.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד לשגרירים ולפוליטיקאים בישראל, סרט אחד, ויהיה הויכוח עליו בישראל אשר יהיה, יופיע בפסטיבל סרטים בינלאומי ויזכה בפרס, שווה יותר מעשרות מיליונים שהייתם משקיעים בהסברה כזאת או אחרת.

ראובן ריבלין: אני חושב שמשרד החוץ, למרות המגבלות שיש לו בתקציב ולמרות היד הקמוצה שיש לממשלת ישראל כלפי התרבות בישראל, צריך לנצל את הדבר הזה.

ראובן ריבלין: אני זוכר את הסרט "חמסין", שעורר ויכוחים אדירים בארץ.

ראובן ריבלין: כאשר הוא הובא כמיקרוקוסמוס של החיים המשותפים - - -

שלי יחימוביץ': זה סרט מלפני 30 שנה.

ראובן ריבלין: כן.

ראובן ריבלין: לפני 12 שנה הוא הובא עוד פעם כדי להסביר את מהות הבעיה של החיים המשותפים של יהודים וערבים בארץ ישראל.

ראובן ריבלין: הוא עורר ויכוח ופתח מחשבה שלמה על כל הנושא.

ראובן ריבלין: אני אומר לכם, עם כל הכבוד למשרד התרבות או לקרן לקולנוע, אתם רואים בעניין זה דבר חשוב.

ראובן ריבלין: אתם צריכים לעודד את הדברים מכיוון שהם מביאים ערך נוסף להסברה הישראלית הרבה יותר מכל דבר אחר.

ראובן ריבלין: בנוסף, אנחנו דנים כאן בתקציב, והוועדה הזאת היא החשובה ביותר כי בלי אישור הוועדה לא מתקיים תקציב.

ראובן ריבלין: אני רוצה לדעת אם יש לכם דרישות שאתם חושבים שרק הכנסת תוכל לתקן איזה עיוות.

ראובן ריבלין: אני יודע כמה המערכת אצלכם יעילה ועובדת בשיתוף עם משרד האוצר.

ראובן ריבלין: אני מבין שאני לא יכול להוציא ממך טרוניה כלפי משרד האוצר.

ראובן ריבלין: אני אומר לך ש-17 מיליון לקשרי תרבות, זה שטויות.

ראובן ריבלין: מבחינת המטרות שמשרד החוץ הציב לעצמו, אם הייתי כותב פה 70 מיליון, הייתי משיג תוצאות הרבה יותר גדולות.

ראובן ריבלין: נושא התרבות הוא הדבר הטוב ביותר שיש למדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אנחנו יכולים למכור רק דבר אחד וזה הדו שיח הציבורי והדמוקרטיה ואת העובדה שבישראל לא יכול לקום אדם ולומר שתהיה מלחמה או שהוא יעשה כך או אחרת, אלא שהמערכת כולה היא מערכת שקופה.

ניסן סלומינסקי: כולנו מציינים את העובדה שהדיון כאן הוא לא דיון רגיל על תקציב.

ניסן סלומינסקי: הסיבה היא פשוטה כי אני לא מבין שום דבר בתקציב.

ניסן סלומינסקי: איך אני יכול לדון עליו?

ניסן סלומינסקי: אפילו את ראשי התיבות אני בקושי מבין.

ניסן סלומינסקי: כתוב כאן אמרכלות של זה ואמרכלות של זה, אבל מה אנחנו מבינים בזה?

ניסן סלומינסקי: שנית, הסכום הוא כל כך קטן שכולם חשים רחמים.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לספר לך סיפור קטן.

ניסן סלומינסקי: לפני שבוע אחד מתושבי אלקנה ישב "שבעה".

ניסן סלומינסקי: בני משפחתו, שהם מראשי הקהילה באנגליה, הגיעו לנחמו.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו לי שפרט לשגריר אחד שכיהן באנגליה, כל השגרירים לא ידעו אנגלית.

ניסן סלומינסקי: אפילו אם הם ידעו אנגלית, הם לא דיברו אנגלית של אנגליה.

ניסן סלומינסקי: מי שלא יודע לדבר אנגלית של אנגליה גורם נזק ולא חשוב מה הוא יגיד.

ניסן סלומינסקי: הם נתנו לי שמות, אני לא זוכר וגם לא הייתי מציין שמות.

ניסן סלומינסקי: הם ציינו לטובה את ביבי שבא להרצאת אורח.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו שהיו שגרירים שממש לא ידעו אנגלית וזאת היתה בושה.

ניסן סלומינסקי: הם אמרו את זה כביקורת גדולה ושזה לא גורם כבוד אלא רק בושה.

ניסן סלומינסקי: יכול להיות שזה קיים גם במקומות אחרים.

ניסן סלומינסקי: אנחנו יודעים שהיו שגרירים בצרפת שלא ידעו צרפתית.

ניסן סלומינסקי: צריך לחשוב האם הוא מינוי אמיתי או מינוי שנעשה מתוך התחשבנות ואז הקהילה נפגעת.

ניסן סלומינסקי: הנושא השני הוא נושא ההסברה.

ראובן ריבלין: מה יותר חשוב, שידע אנגלית או שידע על מה הוא מדבר?

ניסן סלומינסקי: צריך את שני הדברים.

ניסן סלומינסקי: אוי ואבוי אם נצטרך להחליט בין זה לזה.

ניסן סלומינסקי: האם משרד החוץ הוא המשרד שמסביר את ישראל בחו"ל?

ניסן סלומינסקי: הדיפלומט, באופן מהותי, מדבר בשפה מיוחדת, אומר הרבה ולא מתכוון לכלום.

ניסן סלומינסקי: כשאתה מדבר על הסברה, אתה צריך לדעת מה אתה מסביר ואיך אתה מסביר.

ניסן סלומינסקי: אני לא בטוח שזה האופי של הדיפלומט המקצועי.

ניסן סלומינסקי: היה שמחליטים שכן, אז צריך להחליט מה מסבירים.

ניסן סלומינסקי: האם אי פעם נעשה במשרד החוץ דיון אמיתי מה הולכים להסביר?

ניסן סלומינסקי: פעם היה שגריר ישראל באו"ם שידע להניח את התנ"ך, לדפוק על השולחן, ולהגיד שזה הקושאן שלנו.

ניסן סלומינסקי: מאיפה אנחנו מתחילים?

ניסן סלומינסקי: צריכים לדעת מהן נקודות היסוד.

ניסן סלומינסקי: הרבה פעמים הערבים מסבירים את עצמם יותר טוב כי הם יוצאים מהיסוד האמיתי, מבחינתם.

ניסן סלומינסקי: כשאתה לא יוצא מהיסודות הנכונים ואתה יוצא מאמצע מסוים, אז תמיד יראו לך שאתה גנב, למה גירשת וכדומה.

ניסן סלומינסקי: אם אתם המסבירים, צריך לדעת מהן הנקודות המרכזיות.

ניסן סלומינסקי: מה העמדה, אם יש?

ניסן סלומינסקי: אחר כך איך מסבירים.

ניסן סלומינסקי: אני בטוח שזה לא נעשה עד היום.

ניסן סלומינסקי: אם משרד החוץ הוא המשרד שאחראי על ההסברה אז גם התקציבים להסברה הם מצחיקים.

ניסן סלומינסקי: אם אתם אחראים על הנושא הזה ואם אתם מכשירים אנשים שיודעים להסביר, אנחנו צריכים לבוא יחד איתכם ולדרוש תקציבים גדולים הרבה יותר.

ניסן סלומינסקי: האם אתם מטפלים גם בנושא של האוניברסיטאות, ששם יש תנועה גדולה אנטי ישראל, שבראשה עומדים ישראלים יורדים?

ניסן סלומינסקי: האם אתם מטפלים גם שם?

ניסן סלומינסקי: נכון מה שרובי אומר, שסרט אחד יכול לעשות הרבה יותר מכל הסברה, אבל אנחנו גם יודעים שיש סרט אחד שיכול להרוס לנו את כל ההסברה.

ניסן סלומינסקי: בארץ יש דמוקרטיה שלפעמים הורסת את עצמה.

שלי יחימוביץ': צריכים סרטים פטריוטיים.

ראובן ריבלין: גם בסרטים, שאני מתנגד לתוכנם בכל תוקף, יש ערך גדול לדמוקרטיה הישראלית.

ניסן סלומינסקי: יש סרטים שמסוגלים להרוס את כל ההסברה שאתה עושה.

ניסן סלומינסקי: אדם רואה סרט שהגיע מישראל.

ניסן סלומינסקי: הוא לא יודע כל מה שקורה פה.

ניסן סלומינסקי: אתם צריכים להיות אלה שלוחצים מאוד בנושאים האלה.

סמדר אלחנני: יש לי שאלה טכנית.

סמדר אלחנני: בספר עיקרי התקציב ניתנים מקדמים של התאמת התקציב משנה לשנה ומקדם המט"ח ממשיך בירידתו, בערך כ-3%.

ראובן ריבלין: זה סל כספים.

סמדר אלחנני: המקדמים שנתתם בעמוד 245 זה דולר מינוס 2.9.

סמדר אלחנני: כיוון שמשרד החוץ הוא שחקן עיקרי במטבע חוץ, וחלק גדול זה דולרי עדיין ולא הכל יורו, אני שואלת איך זה לא מתבטא בתקציב שהוא עדיין גדול יותר מתקציב שנה הבאה?

יעקב ליצמן: אני מניח שתרצו לנצל את אירועי שנות ה-60 להסברה.

יעקב ליצמן: האם יש לכך ביטוי בתקציב?

יעקב ליצמן: מה אתם עושים למנוע בושות מכל מיני שגרירים ונציגים למיניהם שהיו בשנה שעברה?

ראובן ריבלין: חבר הכנסת ליצמן, רק שלא יבקשו מהם להשתתף בתקציב אירועי שנות ה-60.

אמנון כהן: שאלה נוספת לאדוני המנכ"ל.

אמנון כהן: אני מבין שביקשתם תקציב בנוגע לפליטי דארפור ואני לא רואה את זה בספר התקציב.

אהרון אברמוביץ: עלו כאן הרבה שאלות בנושא ההסברה.

אהרון אברמוביץ: אני חושב שקשה לעשות דיון על רגל אחת.

אהרון אברמוביץ: זה גם לא נכון לדון בזה על רגל אחת.

אהרון אברמוביץ: אנחנו דנים פה בנושא התקציב.

אהרון אברמוביץ: אנחנו עוסקים בהיבטים המהותיים של ההסברה בוועדת החוץ של ועדת החוץ והביטחון, בראשות חברת הכנסת עמירה דותן.

אהרון אברמוביץ: הם מלווים את כל נושא ההסברה בצורה שוטפת.

אהרון אברמוביץ: לגבי תקציב ההסברה.

אהרון אברמוביץ: אף פעם הקומץ לא משביע את הארי, אבל מצד שני, יש לנו סיכום עם האוצר.

אהרון אברמוביץ: אנחנו עומדים בסיכומים עם משרד האוצר.

אהרון אברמוביץ: לגבי חב"ד.

אהרון אברמוביץ: אנחנו מעריכים מאוד את עבודת חב"ד ומשתפים פעולה איתם במשך כל השנים.

אהרון אברמוביץ: אני חושב שזה ידוע לכל מי שנמצא בחו"ל.

אהרון אברמוביץ: לגבי תקצוב, אין לנו סעיף הקצבות במשרד ואנחנו גם לא רוצים בזאת.

אהרון אברמוביץ: אם רוצים לתת סיוע למקום כזה, יתכן שלמשרד הדתות יש סעיף הקצבות רחב.

אהרון אברמוביץ: יכול להיות שראוי לקחת את זה משם.

אהרון אברמוביץ: מבחינתנו, נמשיך בקשר ובשיתוף פעולה אבל לא באמצעות מערכת הקצבות, שלא קיימת היום במשרד החוץ.

ראובן ריבלין: רק במסגרת תקציב פעולות ולא במסגרת תקציב הקצבות.

ראובן ריבלין: אוי ואבוי אם תהיינה הקצבות, אבל פעולות יש לכם.

אמנון כהן: הוא דיבר על העיקרון.

אהרון אברמוביץ: אנחנו משתפים פעולה עם חב"ד.

אהרון אברמוביץ: עלתה שאלה לגבי עבודת הקונסוליות.

אהרון אברמוביץ: הקונסוליה מנסה לעשות עבודה שבאמת חורגת מדברים שעושות מדינות אחרות.

אהרון אברמוביץ: ראינו מה קרה לאחרונה בעקבות התרסקות המטוס.

אהרון אברמוביץ: הצוות שלנו עלה על המטוס הראשון שיצא מבנקוק ונתן סיוע.

אהרון אברמוביץ: היינו בקשר עם המשפחות של הנפגעים.

אהרון אברמוביץ: בערב יום כיפור, כל המשפחות של הנספים הצליחו להגיע לארץ בעקבות עבודה מדהימה שנעשתה שם, לא רק על ידי משרד החוץ.

יעקב ליצמן: הסיוע הוא על חשבונכם?

אהרון אברמוביץ: חלקו לא על חשבוננו.

אהרון אברמוביץ: יש את המשטרה שהיתה שם, שעשתה עבודה חשובה.

ראובן ריבלין: חברות הביטוח לא מחזירות את הכסף?

אהרון אברמוביץ: הן מחזירות חלק, אבל יש לנו הוצאות גדולות וזה באמת שונה ממדינות אחרות.

אהרון אברמוביץ: הצרפתים התחילו להגיע רק לאחר שהם קיבלו ביקורת שהישראלים נמצאים שם כבר יומיים.

אהרון אברמוביץ: אחרים בכלל לא שלחו אנשים.

אהרון אברמוביץ: לגבי שכירת משרדים וקניית משרדים, אריה ישיב.

אריה דנון: אני מקבל בהבנה את ההערה שאתם מעירים אבל אני גם מודע למגבלות שקיימות בחוק התקציב.

אריה דנון: נמצא כאן נציג האוצר ואני חושב שהוא יכול לתת לכם תשובה יותר מלומדת.

אריה דנון: אנחנו משתדלים לאתר את אותם מקומות שבהם מחיר השכירות מצדיק רכישת המבנה.

אריה דנון: תזכרו שאנחנו פרוסים על פני 90 וכמה מדינות.

אריה דנון: אם אני מוכר נכס במדינה מסוימת, אני לא חייב, בהכרח גם לקנות באותה מדינה מפני שהכדאיות הכלכלית באה לידי ביטוי במקום אחר.

אריה דנון: הבאת דוגמה לגבי ניו יורק.

אריה דנון: המבנה בניו יורק נרכש לפני כ-12 שנים.

אריה דנון: היתה גם קומה אחת שהמדינה קנתה ואחר כך מכרה אותה.

אריה דנון: לגבי בתים.

אריה דנון: לפעמים אנחנו נכנעים לאילוצים מקומיים.

אריה דנון: אני אתן לכם דוגמה כדי שתבינו באיזו מציאות אנחנו חיים.

אריה דנון: תיקחו, למשל, את קיטו אקוודור.

אריה דנון: לפני קרוב ל-6 חודשים הגיע בעל הבית והודיע לנו שהוא רוצה שנפנה את המבנה.

אריה דנון: הנושא של ונצואלה מאוד רגיש מבחינתנו.

אריה דנון: אני מעיר הערה שאני לא רוצה שתצא החוצה ותישאר כאן - - - כרגע הארכנו את תקופת כהונתו של השגריר הנוכחי לעוד שנה.

אריה דנון: לגבי שנחאי.

אריה דנון: אנחנו מנסים לתקצב את נושא התרבות.

אריה דנון: אנחנו מתכננים פרויקט של השתתפות ישראל באקספו 2010.

אריה דנון: זה יעלה כ-8 מיליון דולר אבל אם נצליח לגייס משאבים לתכנית הזאת זה יביא חשיפה שלנו מול 170 מיליון סינים.

אריה דנון: אנחנו חייבים להיות שם.

אריה דנון: יהיו שם 120- מדינות וזה ייתן חשיפה מאוד טובה לישראל.

אריה דנון: אנחנו נדבר על העניין הזה עם האוצר.

אריה דנון: לגבי קשרי תעופה ישראל-יפן.

אריה דנון: אנחנו מודעים לעניין הזה.

אריה דנון: אנחנו בקשר עם היפנים בעניין הזה.

אריה דנון: אל על רוצה נחיתה בשדה תעופה מסוים.

אריה דנון: כרגע אין אפשרות לנחות שם.

אריה דנון: הוספנו איש תיירות נוסף לשגרירות שלנו בטוקיו.

אריה דנון: לגבי בעיית הטיסות, נכון להיום אין לנו פיתרון.

אריה דנון: אני מקווה שנצליח לשכנע את היפנים לגבי נחיתה בנריטה.

שי חרמש: אפשר לנסות לשכנע את אל-על.

אהרון אברמוביץ: לגבי קשרי חוץ של הכנסת.

אהרון אברמוביץ: אנחנו נמצאים כל הזמן בקשר עם הכנסת ויציאת משלחות של הכנסת.

אהרון אברמוביץ: אין לי פה את התשובות המדויקות, אני צריך לבדוק מה נעשה בתקופה האחרונה.

אהרון אברמוביץ: יש קשר, ואנחנו מנסים לקדם את זה.

אהרון אברמוביץ: לגבי האמירה של ח"כ ריבלין לגבי התרבות, אנחנו מסכימים.

ראובן ריבלין: יש חשש שקשרי החוץ של הכנסת נחשבים כמתן הטבה לחברי כנסת.

אהרון אברמוביץ: זה לא אנחנו.

ראובן ריבלין: בוודאי שלא.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב שאתם צריכים לכוון את הכנסת בעניין זה.

אמנון כהן: אם מדובר באגודת ידידות, אין פה הטבה.

ראובן ריבלין: אני מדבר על תקופות אחרות.

ראובן ריבלין: אני מדבר על חשש.

ראובן ריבלין: אני לא הייתי עושה חשבון מי יהיה.

ראובן ריבלין: היינו שולחים את הטובים ביותר.

אהרון אברמוביץ: חבר הכנסת וילן התייחס לבעיית הדה לגיטימציה של ישראל.

אהרון אברמוביץ: אני חושב שזאת אחת הבעיות הקשות ביותר של ישראל.

אהרון אברמוביץ: אנחנו נתקלים בזה באוניברסיטאות בארצות הברית ובצפון אמריקה.

אהרון אברמוביץ: אין לי את הזמן והיכולת עכשיו לתת הסבר מסודר, אבל אני אשמח לעדכן אותך בעתיד מה אנחנו עושים בעניין הזה.

אהרון אברמוביץ: לגבי שגרירים שלא יודעים אנגלית.

אהרון אברמוביץ: אני מתקשה לענות על שאלה כללית.

אהרון אברמוביץ: אני לא יודע במה מדובר.

אהרון אברמוביץ: בנובמבר יוצא לשם שגריר חדש, שהיה מנכ"ל משרד החוץ.

אהרון אברמוביץ: השגריר הנוכחי עושה שם עבודה מצוינת.

אהרון אברמוביץ: אנחנו שולחים ללונדון שגרירים באיכות גבוהה כי אנחנו מבינים את החשיבות של לונדון.

אהרון אברמוביץ: לגבי המינויים.

אהרון אברמוביץ: בסך הכל, אני חושב שהשגרירים שמונו בשנה האחרונה היו אנשים ממיטב אנשי משרד החוץ.

אהרון אברמוביץ: הם אנשים טובים וראויים ויש גם הוכחות לעשייה שלהם ולביצועים שלהם.

אהרון אברמוביץ: בסך הכל, אנחנו מרוצים מאיכות העבודה של השגרירים.

אהרון אברמוביץ: במקומות שיש צורך בשיפור שפה, אנחנו עושים מאמצים לשפר שפה.

אהרון אברמוביץ: האמירה שלך קצת כללית מכדי שאוכל לענות לה.

אבשלום וילן: בדרך כלל אלה המינויים הפוליטיים.

אהרון אברמוביץ: הפסקנו.

אהרון אברמוביץ: השנה היו שני מינויים שהיו מינויי ממשלה.

אהרון אברמוביץ: לגבי אירועים שנות ה-60, אני מקווה שלא יקצצו לו.

אהרון אברמוביץ: אנחנו עושים מאמץ כדי לקבל מתקציב חגיגות שנות ה-60.

אהרון אברמוביץ: פנינו לשרה רוחמה אברהם בעניין הזה.

אהרון אברמוביץ: אני חייב לעזוב כי אני באיחור גדול.

אמנון כהן: תודה אדוני המנכ"ל.

אמנון כהן: יהיה דיון המשך על תקציב 2008 ועד אז תכינו תביעות.

אריה דנון: אני רוצה לתת לכם דוגמה למציאות שאיתה אנחנו צריכים להתמודד.

אריה דנון: בעל הבית באקוודור החליט, מסיבות השמורות עימו, לזרוק אותנו מהמבנה.

אריה דנון: מזלנו שהחוזה הסתיים.

אריה דנון: השיקולים של הכדאיות הכלכלית לא תמיד משחקת משחק מכריע כי אם באים ואומרים לך לצאת אז אין לך ברירה.

אריה דנון: זאת דוגמה יחסית קלה, כי רכישת קומת משרדים בקיטו, זה סדר גודל של כ-600,000 דולר, שבהשוואה למחירי הנדל"ן היום, זה לא סכום עתק.

אריה דנון: יש לנו 5 עד 10 מקרים כאלה בשנה.

אריה דנון: בשבדיה פשוט זרקו אותנו.

אריה דנון: יש לנו משפט עם בעלת הבית.

אריה דנון: היינו בשבדיה כמעט 50 שנה באותו מבנה.

אריה דנון: יום אחד בעלת המבנה החליטה, מסיבותיה עימה - - - תיראו, לפעמים אפשר גם להבין.

אריה דנון: אני לא יודע אם הייתם במבנה של השגרירות בשבדיה.

אריה דנון: זה לא נעים למסתובב מסביב למבנה.

אריה דנון: המשטרה מקימה שם חצי בונקר והאזרח השבדי רוצה לחיות את חייו.

אריה דנון: זאת בעיה.

אריה דנון: בסך הכל אנחנו יושבים עם האוצר ומביאים בפניהם את אותם מקרים בולטים שבהם כדי לעבור ממצב של שכירות למצב של רכישה.

אריה דנון: כמובן, הכל במגבלות התקציב.

אריה דנון: בוודאי שאם למשרד החוץ היו עוד 50 מיליון או עוד 100 מיליון שקל לעניין הנכסים, היתה נשאלת שאלה, ואולי בצדק, למה התקציב לא הולך להסברה וכדומה.

אבשלום וילן: השאלה שלי היתה מאוד פרקטית.

אבשלום וילן: כאשר אתה יושב במקום מסוים 10 שנים ולמעלה, ברוב המקרים רכישה יותר זולה מהשכרה.

אריה דנון: אנחנו בוחנים כל פרויקט לגופו, האם כדאי לרכוש אותו ומה האפשרות הרכישה, מה האמצעים העומדים לרשותנו?

אריה דנון: לפעמים התנאים הפוליטיים אינם מאפשרים.

אריה דנון: תלוי אם זה בית קומות, אם זה בקומה, מיקום הבית והיכולת הכספית שלנו.

אריה דנון: לפעמים נדרשת השקעה כזאת שגם האוצר, עם כל רצונו הטוב, לא יוכל לגבות אותו.

אריה דנון: היום אנחנו עוסקים ב-27 פרויקטים.

ראובן ריבלין: אם אנחנו רוצים לרכוש נכס וזה כדאי למדינה?

אריה דנון: צריך לתקצב את זה.

ראובן ריבלין: האם אז אתה מביא תקציב נוסף על דבר כזה?

אריה דנון: זה תלוי במקרה.

אריה דנון: למשרד החוץ יש תקציב לפיתוח.

אריה דנון: אם אנחנו צריכים לבנות בניין, זאת הוצאה ענקית.

אמנון כהן: נציג האוצר, האם אתם מודעים שלמשרד החוץ יש קושי לבצע את תפקידם נוכח התקציב ?

אמנון כהן: אם הם יבואו עם הצעה קונקרטית משמעותית - - -

אריאל בלינדה: הם באו עם הצעה קונקרטית ומשמעותית.

אמנון כהן: זה נדחה על הסף?

אריאל בלינדה: חלילה.

אריאל בלינדה: ישבנו לדיון, זה היה בראש סדרי העדיפויות שלהם ולפיכך זה קיבל מענה.

אריאל בלינדה: אולי זה מענה חלקי, אולי לא מספיק, זה תמיד נכון.

אריאל בלינדה: אני בטוח שגם אם היינו מכפילים את התקציב הזה פי 10, גם אז היו טענות.

אריאל בלינדה: הם הגיעו עם תכנית.

אריאל בלינדה: גם משרד החוץ מודע למגבלות התקציביות.

אריאל בלינדה: כשהוא בא עם תכנית, הוא לא בא עם תכנית של מיליארד שקל, כי אז באמת היה מקבל רק כוס קפה והיה חבל על הדיון.

ראובן ריבלין: נניח שרכשנו את השגרירות בצ'ילה ועכשיו אנחנו אומרים שאנחנו לא רוצים את הבניין ונכנס הכסף.

ראובן ריבלין: לאן נכנס הכסף?

הראל בלינדה: בדרך כלל למימון פרויקט אחר.

ראובן ריבלין: כמה נציגויות יש לנו בעולם?

אריה דנון: 96 נציגויות.

ראובן ריבלין: כמה מבנים שייכים למדינה?

אריה דנון: לא באנו מוכנים לשאלה, אבל סדר גודל של 40%-50%.

אריה דנון: המגמה שלנו היא לעבור יותר לרכישה.

אריה דנון: לפני כ-8 שנים רכשנו בסין שטח אדמה של 5 דונם.

אריה דנון: התנאים אז בסין היו שרק לדירת מגורים של 3 חדרי שינה נדרשנו לשלם סדר גודל של 8,000 דולר שכר דירה חודשי.

אריה דנון: בנינו שם שגרירות, בית שגריר ועוד 11 דירות לעובדי השגרירות.

אריה דנון: זה היה פרויקט ניסיוני.

אריה דנון: יש בזה בעייתיות כי קשה לך להגיע להרמוניה מלאה אם אתה משכן את כל אנשי השגרירות שלך באותו מקום.

אריה דנון: הם נפגשים במשך היום בעבודה ואחר כך גם במתחם.

אריה דנון: נכון להיום, הפרויקט הזה הצליח.

אריה דנון: בשיתוף עם האוצר קיבלנו תקציב ונחסכו סכומי כסף גדולים.

סמדר אלחנני: לא קיבלתי תשובה לשאלה שלי.

הראל בלינדה: את מסתכלת על תקציב נומינאלי, 1.408.

הראל בלינדה: אבל אם את נכנסת פנימה, את רואה שרק 50 מיליון שקל התווספו לסכום של מיסי הון.

הראל בלינדה: זה כסף שבכלל לא קשור למקדם.

הראל בלינדה: אם את מנטרלת את כל התוספות - - -

סמדר אלחנני: באופן מוחלט הוא יותר נמוך.

ראובן ריבלין: כשהדולר עולה היורו יורד.

סמדר אלחנני: אבל המט"ח ירד.

אריה דנון: המט"ח ירד רק ברמה של הדולר.

אריה דנון: תזכרו שאנחנו פועלים על פני כל העולם.

אריה דנון: ניקח מדינה כמו הונגריה.

אריה דנון: נכון שהדולר ירד, אבל בהונגריה שכר הדירה והמחיה וההוצאות השוטפות הן במטבע במקומי.

אריה דנון: המטבע המקומי, ביחס לדולר, וגם ביחס לשקל, עלה.

אריה דנון: קחו מדינה כמו קנדה.

אריה דנון: היום, למשל, הדולר הקנדי, לעומת הדולר האמריקאי, התהפך.

אריה דנון: אם פעם דולר אמריקאי היה שווה 1.10 דולר קנדי, היום זה בדיוק הפוך.

אריה דנון: סל המטבעות שלנו מורכב מקרוב ל-40 מטבעות.

אריה דנון: לכן התמונה שאת מסתכלת על הדולר אולי נכונה, אבל היא משקפת, הייתי אומר, רק מגמה של קרוב ל-50%.

אריה דנון: חמישים האחוז הנותרים בכלל מוצאים במטבע שאיננו דולרי.

הראל בלינדה: תסמכי עלינו שעשינו את ההתחשבנות ברמת הסעיף גם לדולר, גם ליורו וגם למטבעות אחרים.

הראל בלינדה: במהלך השנה, בהתאם להתפתחויות של הדולר, אנחנו יושבים ומעדכנים.

הראל בלינדה: יש כמובן לתקציב הוצאה בשקלים.

ראובן ריבלין: זאת בעיה של השגרירויות עצמן, כשהדולר עולה או יורד?

אריה דנון: השגרירות מתוקצבת בסוג המטבע שאיתו היא עובדת.

אריה דנון: זאת בעיה שלי אם העלות של הכסף גבוהה יותר או נמוכה יותר.

אריה דנון: אתה לא יכול לתקציב שגרירות בדולרים כאשר היא מוציאה כסף במטבע אחר.

הראל בלינדה: בתחילת הדיון נשאלה שאלה לגבי "פלטים" עתידיים.

הראל בלינדה: מובן מאליו שכל שינוי בתקציב יהיה בתוך מסגרת התקציב.

הראל בלינדה: במידה ויוחלט להיענות לדרישות בדבר שינויים בתקציב, זה ישפיע גם על תקציב משרד החוץ.

הראל בלינדה: שאלתם על מבנה התקציב.

הראל בלינדה: שינינו את מבנה התקציב.

הראל בלינדה: הסעיפים הקודמים - - -

אמנון כהן: בעמודה של 2008 אין מספרים.

הראל בלינדה: בסעיפים הראשונים אין מספרים כי הכסף עבר לסעיפים חדשים.

הראל בלינדה: לגילוי נאות, אנחנו מציגים גם את 2008.

ראובן ריבלין: כמה יש לך ברזרבה?

הראל בלינדה: בערך 2%.

הראל בלינדה: לגבי אירועי שנות ה-60 קיבלתם תשובה.

הראל בלינדה: אם יהיו דרישות, הן צריכות להיות מופנות לשרה רוחמה אברהם, עם התקציב המיוחד שהיא קיבלה.

הראל בלינדה: יש תקציב שהוקצב מתקציב המדינה, של 100 מיליון שקל.

הראל בלינדה: אם משרד החוץ רוצה לעשות פעילויות לשנות ה-60 הוא צריך לפנות לשם.

הראל בלינדה: מי שמנהל את המערכת הזאת, צריך לקבל החלטה כמה הוא מקציב למשרד החוץ.

אמנון כהן: תודה רבה.

אמנון כהן: תם ולא נשלם.

אמנון כהן: יו"ר הוועדה הקבוע, יקבע דיון נוסף.

אמנון כהן: אם יהיו לכם תביעות נוספות ממשרד האוצר, נשמח לעזור לכם.

אמנון כהן: תודה רבה, לצוות של משרד החוץ ולמנכ"ל.

אמנון כהן: הישיבה נעולה.