ועדת הכנסת, כנסת 17, פרוטוקול מספר 146, 2007-09-04 09:30

יעקב מרגי: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכנסת, ישיבה מס' 146, כשעל סדר-היום מספר נושאים.

יעקב מרגי: אנחנו מתייחסים לכך שבשעה 11:00 יהיה דיון מליאה, לכן אני מבקש מחברי הכנסת להיות מרוכזים ותכליתיים כדי שנגמור את הדיון.

יעקב מרגי: הנושא הראשון הוא בקשתו של יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט להעברת הצעות חוק מוועדת החוץ והביטחון לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט.

יעקב מרגי: אני רוצה להזכיר לחברים שועדת הכנסת כבר החליטה בהצעות החוק האלה שיידונו בוועדת החוץ והביטחון, אני לא מבין למה זה עולה שוב לדיון, ואני מיצר על כך, כי ועדת כנסת, ברגע שהיא מחליטה, צריך לכבד את ההחלטה שלה.

יעקב מרגי: היתה החלטה שעברה בצורה מכובדת, ההצבעה לא היתה על חודו של קול, ואני גם מיצר על כך שיושב-ראש ועדת החוץ והביטחון נתן את הסכמתו להעביר.

יעקב מרגי: הוא יכול היה לומר מלכתחילה שהוא לא מעוניין לדון בהצעת החוק הזאת.

אביגדור יצחקי: מה זה קשור למעוניין או לא מעוניין?

אביגדור יצחקי: אני לא מבין את זה.

אביגדור יצחקי: כל אחד, לפי מה שהוא מעוניין?

יעקב מרגי: חבר הכנסת יצחקי, אני אתן לך את רשות הדיבור.

יעקב מרגי: מיד תבין למה אני אומר "לא מעוניין".

יעקב מרגי: צר לי, אני חושב שחבר הכנסת פרופסור מנחם בן-ששון עשה כאן מהלך שלא מתאים לו, סליחה שאני אומר את זה בצורה שיפוטית קצת.

יעקב מרגי: אם הוא לא היה מתבטא, מילא, אבל כולם יודעים שלאחר פינוי השוק בחברון חבר הכנסת בן-ששון התבטא שהוא חוזר בו מהתמיכה ומביא את זה.

ראובן ריבלין: חוץ מהמילה "חוזר בו" הכול נכון, הפעם הוא יעשה כל מה שהוא יכול כדי להכשיל.

ראובן ריבלין: הוא לא חזר בו, הוא תמיד היה נגד.

יעקב מרגי: חבר הכנסת ריבלין, מה לעשות, כשם שפרצופיהם שונים, כך דעותיהם שונות, וכך כושר הדיבור שונה, לכן אני מבקש לא להפריע לי.

יעקב מרגי: אני בורר את מילותי, ואני מבקש לומר שזה מעשה לא פרלמנטרי, לא חברי.

יעקב מרגי: אם חבר הכנסת בן-ששון רוצה לטרפד את הצעת החוק, הוא יכול להיאבק בתוך ועדת החוץ והביטחון.

יעקב מרגי: מלכתחילה, גם לפי התקנון, יכולתי לא להעלות את הבקשה, לא לדון בזה בכלל.

יעקב מרגי: אין בתקנון סעיף שנותן ליושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט אפשרות לעשות רביזיה על דבר שהוצבע.

יעקב מרגי: הבאתי את הבקשה כדי שהחברים ישמעו.

יעקב מרגי: ועדת הכנסת צריכה לכבד את ההחלטות שלה, והכנסת צריכה לכבד את החלטות ועדת הכנסת, וראוי הוא שהחוקים האלה יידונו בוועדת החוץ והביטחון.

יעקב מרגי: אני רוצה שהדיון יהיה קצר, תכליתי, ואחרי הצבעה נעבור לסעיף הבא.

משה שרוני: אני מבקש הצעה לסדר.

משה שרוני: אני מבקש להסיר את הנושא מהדיון, ושתהיה הצבעה.

משה שרוני: אני מבקש שהדיון יישאר בוועדת החוץ והביטחון.

גדעון סער: אני תומך בעמדתו של חבר הכנסת שרוני.

מנחם בן-ששון: אולי בכל זאת אני אסביר, אחרי שהערת את ההערות, כבוד היושב-ראש.

יצחק לוי: אפשר גם להסביר אחרי הצבעה...

יעקב מרגי: חבר הכנסת בן-ששון, רבותי, יש הצעה לסדר של חבר הכנסת שרוני, הנושא הוא על סדר-היום.

יעקב מרגי: לא נוכל להתעלם ממנו, נביא את זה להצבעה, אבל לפני כן זכות התגובה לפרופסור מנחם בן-ששון, יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: אני לא אאריך בדברים.

מנחם בן-ששון: התמריץ האחרון שהיה לי, כשחבר בוועדה שלי אמר שכל הסוגיות שנוגעות לקציבת עונש, חנינות ומעין אלה חייבות להידון בוועדת החוקה, לא בוועדת קישוט ולא בוועדה אחרת.

מנחם בן-ששון: אמרתי פה כמה פעמים, גם בעניין הזה, אמרתי שתקראו את תקנון הכנסת, תראו את חלוקת החוקים, ותבינו שחוק חייב להידון בוועדה שלשם כך היא נועדה.

מנחם בן-ששון: אנחנו מגיעים עוד פעם לשנת הששים, נדון בחנינות, היו חנינות בשנת החמישים, ועוד פעם יגידו זה ילך לוועדה א', ב' או ג', אבל זה שייך לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

מנחם בן-ששון: עמדותי אינן מעלות ואינן מורידות, לא היה חוק שנתקע בוועדת החוקה, חוק ומשפט, זו לזות שפתיים, יש חוקים שהתנגדתי להם, ניסיתי לשכנע את החברים.

מנחם בן-ששון: יש אנשים שעומדים בתור, ובמקרה הזה אמרתי שהחוק הזה יבוא לפני התור.

מנחם בן-ששון: אבל אני אומר עוד פעם, עמדתי הרבה פעמים מתקבלת והרבה פעמים אינה מתקבלת.

מנחם בן-ששון: הבאתי למליאה, והעיר לי חברי לסיעה ושכני למושב, למה אני מביא דבר שאני כיושב-ראש מתנגד לו, וזאת משום שיש שאלה של אתיקה.

מנחם בן-ששון: אני מאמין שאם ועדה הצביעה נגדי, מחויבותי לוועדה להביא את דבר הוועדה.

מנחם בן-ששון: במקרים אחרים שכנעתי את הוועדה, והוועדה הצביע בעדי.

מנחם בן-ששון: אני חוזר עוד פעם, כשביקשתי, וביקשתי פעם, ואני אבקש עוד פעם, ואמרתי את זה גם לגבי חוקים שנוגעים להחזרת שטחים ומשאל עם, אני אמצה את הפרוצדורות שאפשר למצות.

מנחם בן-ששון: אם אסור היה לי לעשות את זה, כנראה לא הבנתי מהי רביזיה.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני חייב להבהיר שאין פה רביזיה.

יעקב מרגי: זו לא רביזיה.

יעקב מרגי: אם לא היתה הסכמה של שני ראשי הוועדות לא הייתי מביא את זה היום לדיון.

יעקב מרגי: זכות הרביזיה לא עומדת לך.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, תסלח לי מאוד, יש הצעה לסדר.

משה שרוני: יש נוהג מקובל ואני לא רוצה שתסטו מזה.

ראובן ריבלין: גם הצעה לסדר לא יכולה להשתיק חברים אחרים.

משה שרוני: תסלח לי מאוד.

משה שרוני: צריך הצבעה.

יעקב מרגי: היא תובא להצבעה.

משה שרוני: היא צריכה לבוא להצבעה מיד אחרי שאני מדבר.

אסתרינה טרטמן: אין צורך בדיון, הדברים ברורים, המגמה ברורה, בואו נצביע.

משה שרוני: אדוני היושב-ראש, אני מבקש לפי הנוהג המקובל.

יעקב מרגי: הגשת הצעה לסדר מכובדת, מקובלת, היא תובא להצבעה.

יעקב מרגי: הנושא על סדר היום, לא הייתי רוצה שמחר מאן דהוא יאמר שלא נתנו לדיון להתקיים, והנושא יעבור עם כתם.

יעקב מרגי: ניתן למספר חברים להתבטא.

יעקב מרגי: יש מספר דוברים, הרשימה נסגרה על מספר דוברים מצומצם--

משה שרוני: מה זה כתם?

משה שרוני: תסלח לי מאוד, מצביעים.

יעקב מרגי: --נביא את ההצעה לסדר שלך להצבעה.

משה שרוני: זה לא מקובל.

משה שרוני: תסלח לי מאוד.

ראובן ריבלין: כדי לא להתייחס רק לעניין אני אומר כמה דברי תורה מהימים הנוראים שממשמשים ובאים.

ראובן ריבלין: בנוסח ירושלים אנחנו מתפללים על 42 חטאים ואומרים: על חטא שחטאנו לפניך.

ראובן ריבלין: יש שם חטאים קשים ביותר, החטא האחרון הוא על חטא שחטאנו לפניך בתימהון לבב.

ראובן ריבלין: לא הבנתי אף פעם מדוע מסיימים את התפילה בחטא שבעיני הוא היה דבר של מה בכך.

ראובן ריבלין: תימהון לבב, אומרים המפרשים, הוא חטא יותר גרוע מהכול, כי מי שרוצה לגנוב או לזלזל או להשחית או להדיח עדים לשקר, זה אדם שיודע מה הוא עושה.

ראובן ריבלין: תימהון לבב זה אדם שעושה ואומר: אני, ואני, ובכלל אני?

ראובן ריבלין: רבותי, אני לא רוצה להיכנס לפרשת השתלשלות העניין.

ראובן ריבלין: הכנסת במליאתה העבירה את הצעת החוק בקריאה טרומית, והעבירה לוועדת הכנסת על מנת שתקבע איזו ועדה תהיה משום שהיו שתי הצעות, הוועדה הייעודית על פי החוק, שהיא ועדת החוקה, חוק ומשפט, והוועדה שהציע אחד מחברי הכנסת.

ראובן ריבלין: החלטות ועדת הכנסת הן החלטות שרשאיות להיות פוליטיות, לפעמים מתוך שיקולים של נהלים ושל סדרי עדיפויות שנותנים יושבי-ראש כאלה או אחרים.

ראובן ריבלין: משהחליטה ועדת הכנסת ולא נתבקשה רביזיה, החלטתה היא סופית.

ראובן ריבלין: לומר: אני לא יכול להעלות כל פעם משום שכתוב בחוק, הוא דבר של היתממות, מה עוד שחבר הכנסת והפוליטיקאי מנחם בן-ששון, שהוא איש אשכולות ברמה האישית, הוא יודע שתעלולי הכנסת ותעלולי האפשרות של המיוריזציה של הרוב קיימים, משום שאני רואה אותו הרבה פעמים מגיע להצבעות בוועדות אחרות, למשל, בוועדת הכספים, ומצביע על דברים שאין לו מושג על מה הוא הצביע עליהם, רק משום שהרוב הכריח אותו.

אורי אריאל: לא, לא, לא.

ראובן ריבלין: אנחנו, הכנסת, צריכים לכבד את החלטתנו, ואם לא קרה משהו שלא ממין העניין, אנחנו חייבים להמשיך ולאחוז בהחלטות שנתקבלו בוועדת הכנסת.

ראובן ריבלין: יותר מכך, אין הרי החנינה לגבי עניין נקודתי של פינוי גוש קטיף כחנינה כללית, וזה היה השיקול שהנחה אותנו.

ראובן ריבלין: אני מתאר לעצמי שחבר הכנסת הנכבד, ידידי הטוב וקרוב משפחתי עקב נישואים, שהוא איש אשכולות, מנחם בן-ששון, יפסיק להיות כל כך פולטיקאי בשנה השנייה לשהותו בכנסת.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להצביע על ההצעה לסדר, זה נכון.

אביגדור יצחקי: לא משנה איזו הצבעה תהיה פה, ברור למה הדברים מכוונים.

אביגדור יצחקי: אני ממש רוצה לבקש מחברי הטוב מנחם בן-ששון, בשם החברות, לא לעשות פלסתר את מעמדו.

אביגדור יצחקי: הלוא ועדת שרים אישרה את הצעת החוק הזאת, היא עברה בקריאה טרומית, כמעט פה אחד, כמעט על ידי כל חברי הכנסת שהיו שם, למעט בודדים.

אביגדור יצחקי: החוק שוועדת הכנסת דנה בו, היא דנה בפן המהותי לאן הוא צריך לעבור.

אביגדור יצחקי: זו לא היתה איזו גחמה של מישהו שהוביל אותה לוועדת החוץ והביטחון, ולא בגלל שידענו או לא ידענו מה עמדתו של יושב-ראש ועדת החוקה בעניין הזה.

אביגדור יצחקי: אמרנו שהנושא העיקרי, מבחינתם של רוב חברי הכנסת, הוא לאפשר את שירותם בצבא ההגנה לישראל של אותם אנשים שעברו עבירות, ודרך אגב זה לא חל רק על הימין, זה יכול לחול על כל אדם במדינת ישראל, גם על אלה שמפגינים מול הגדר – הם לא רוצים כל כך להתגייס, אבל אם חלק מהם רוצים להתגייס, הם צריכים את זה כדי לאפשר להם להתגייס לצבא ההגנה לישראל, כי צבא ההגנה לישראל הוא מעבר לכל מחלוקת.

אביגדור יצחקי: ולכן אני מציע, מנחם בן-ששון, אתה גם סיכמת, אני מבין, שינוי ממשל, אני גם מתפלא על אביגדור ליברמן ידידי הטוב, שהסכים למין שינוי ממשל כזה שאין בו ולא כלום משינוי ממשל, יש בו איזה דברים סמנטיים.

אורי אריאל: אני מבקש להגן על ליברמן...

אביגדור יצחקי: בתוך חונטה של שניים-שלושה אנשים, שהם חושבים שהם יובילו את המדינה לאיזה שינוי כאילו, שיהיה ברור לכולם שהדיון מהותי, הדיון ענייני, וכל מי שינסה לעשות איזה תרגילים שלא מן העניין--

אורי אריאל: אני מבקש ממך למשוך את המילה "חונטה".

אביגדור יצחקי: --אני מציע לכל מי שרוצה לעסוק בתרגילים פרלמנטריים פוליטיים שלא מן המהות, לחדול מהם ולהפסיק.

אסתרינה טרטמן: אני רוצה לומר לידידי, חבר הכנסת בן-ששון, לטיעון שהנושא הזה לוועדת החוקה חוק ומשפט.

אסתרינה טרטמן: ייתכן שיש היגיון בדבריו, אבל מניסיוני בשנה שחלפה בוועדה הזאת, מדי פעם, כשהיו סוגיות של העברת הצעות חוק מוועדה לוועדה, הטענה הזאת שוב ושוב חזרה ועלתה, שהנושאים האלה בדיוק מתאימים לוועדת החוקה, חוק ומשפט.

אסתרינה טרטמן: אני יודעת שכתוב בתקנון מה, פחות או יותר, הולך לאיזו ועדה, כדי שתהיה חלוקה, אבל אני מבקשת לחדד את הסוגיה.

אסתרינה טרטמן: הטענה לדיון בוועדת החוקה, חוק ומשפט יכולה להיות נכונה לכל הצעת חוק שעולה בבית הזה, כי הכול כרוך בחוק, חוקה ומשפט, הגבול הוא מאוד-מאוד דק.

אסתרינה טרטמן: מכיוון שיש לגיטימציה וחובת עבודה לכל הוועדות האחרות צריכים לראות מה ההשלכה, אני לא מתייחסת כרגע לדחף הפוליטי או למניעים כאלה או אחרים של חבר הכנסת בן-ששון, אני רוצה להאמין שזה בא ממקום נקי וטהור.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: אני מביא להצבעה את ההצעה לסדר של חבר הכנסת שרוני.

גלעד ארדן: מה ההצעה לסדר?

יעקב מרגי: הוא מבקש להסיר את הבקשה מסדר-היום.

ראובן ריבלין: הוא ביקש להצביע מיד.

קריאות: - - -

יעקב מרגי: רבותי, אני מתקן, בהסכמה של חבר הכנסת שרוני נביא את הנושא שהיה על סדר היום להצבעה.

יעקב מרגי: מי שבעד הוא בעד העברת הנושא לוועדת החוקה, חוק ומשפט, מי שיהיה נגד, משאיר את הצעות החוק בוועדת החוץ והביטחון.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: אנחנו עושים הצבעה על שתי הצעות החוק.

יעקב מרגי: מי בעד בקשתו של יושב-ראש ועדת החוקה חוק ומשפט?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: הצבעה בעד – שלושה נגד – 16 נמנעים – אין הצעות החוק נשארות בוועדת החוץ והביטחון

יעקב מרגי: רבותי, בעד הצביעו שלושה, נגד 16, נמנעים אין.

יעקב מרגי: אי לכך שתי הצעות החוק יידונו בוועדת החוץ והביטחון, כפי שהחליטה ועדת הכנסת קודם.

יעקב מרגי: בקשת יו"ר ועדת הכלכלה להעברת הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון – ניהול קרקעות קק"ל לטובת העם היהודי), התשס"ז-2007 (פ/2711), הצעת חה"כ אורי אריאל וקבוצת חברי כנסת מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת הכלכלה

יעקב מרגי: רבותי, הנושא השני על סדר-היום: בקשתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה להעברת הצעת חוק מינהל מקרקעי ישראל (תיקון - ניהול קרקעות קק"ל לטובת העם היהודי), התשס"ז-2007, הצעת חבר הכנסת אורי אריאל וקבוצת חברי כנסת להעביר מוועדת החוקה, חוק ומשפט לדיון בוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: יושב-ראש ועדת החוקה, חוק ומשפט מוותר על הדיון בהצעה הזאת.

יעקב מרגי: הייעוץ המשפטי, כמובן, תומך בהעברה לדיון בוועדת הכלכלה.

יעקב מרגי: אם אין התייחסות של החברים, אני אעבור להצבעה.

יעקב מרגי: מי בעד בקשתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: הצבעה בעד – 17 נגד – 2 נמנעים – אין אושרה בקשת יושב-ראש ועדת הכלכלה להעביר את הצעת החוק

יעקב מרגי: רבותי, בעד בקשתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה 17, נגד שניים, נמנעים אין.

יעקב מרגי: בקשתו של יושב-ראש ועדת הכלכלה, חבר הכנסת גלעד ארדן, אושרה.

יעקב מרגי: ג.

יעקב מרגי: הצעת יו"ר הכנסת לתיקוני תקנון הכנסת: נושא השאילתות דיווח שרים לוועדות הכנסת

יעקב מרגי: רבותי, אנחנו ממשיכים.

יעקב מרגי: נושא שלישי על סדר-היום: הצעת יושבת-ראש הכנסת לתיקוני תקנון הכנסת.

גלעד ארדן: היא קוראת את הטור שלה עכשיו בעיתון של ביבי, היא עסוקה.

גלעד ארדן: ..

יצחק לוי: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעה לסדר.

יעקב מרגי: מיד.

יעקב מרגי: רבותי, הונחו בפניכם שתי הצעות לתיקון התקנון, כשהראשון, נושא השאילתות, והשני – דיווח שרים לוועדות הכנסת.

יעקב מרגי: לפני שיתחיל דיון יאמר מה שיש לו לומר חבר הכנסת לוי.

יצחק לוי: אני רוצה להבין האם להצעות של יושבת-ראש הכנסת יש עדיפות על הצעות של חברי כנסת?

יצחק לוי: הגשתי הצעות לתיקוני תקנון בנושא השאילתות לפני כשנה.

יעקב מרגי: למי?

יצחק לוי: לוועדת הכנסת, לחבר הכנסת רוחמה אברהם, אז עדיין לא בלילא, היום כבר כן.

יעקב מרגי: בלילא תמיד היא היתה, היום היא שרה.

יצחק לוי: הגשתי את ההצעות האלה לפני כשנה, ואני כל הזמן מבקש להעלות אותם.

יצחק לוי: נמצאת פה המזכירה הקבועה, מנהלת הוועדה, וכל הזמן דוחים אותי: אין יושב-ראש קבוע, אין יושב-ראש זמני, אין זה, אין פה, פגרה.

יצחק לוי: אני הרי אדם רגוע ומקבל את הדין בדרך כלל וממתין בסבלנות, והנה אני רואה היום שהיושבת-ראש- - -

יעקב מרגי: חברי הכנסת, אתם לא מקלים עלי להיענות לבקשתו, תנו לרב לוי לסיים את דבריו.

יצחק לוי: אני רואה שהיושבת-ראש מגישה הצעות, והן מיד נידונות.

יצחק לוי: לכן צריך לקבוע בתקנון, כשהיושבת-ראש מגישה הצעות, דנים בה, כשחבר כנסת מן השורה מגיש הצעות, הוא יכול לחכות שנה, שנה וחצי.

יצחק לוי: אני מבקש קודם, לפני ההצעות של היושבת-ראש, לדון בהצעותי, זה הכול.

יצחק לוי: אני מבקש להעלות את זה לסדר.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, בראשית דברי אני חייב להצטרף לקבילתו של חבר הכנסת לוי במובן זה שלפחות שלוש הצעות לתיקון תקנון שהגשתי לוועדת הכנסת לפני כשנה עדיין לא נדונו.

גדעון סער: מאחר שאני בדרך כלל קורא את התקנון, אכן כתוב בסעיף 150(א) "כל חבר הכנסת רשאי להציע הצעה לתיקון התקנון", זאת אומרת, במובן זה אני מסכים עם חבר הכנסת לוי, שמעמדנו, לכאורה לפחות, כל עוד ועדת הפירושים לא החליטה אחרת, הוא מעמד שוויוני.

גדעון סער: ההערה הזאת מאוד חשובה.

גדעון סער: עכשיו לגוף העניין, הצעת ייעול- - -

יעקב מרגי: לא, יכול להיות שאני מייתר את הדברים שלך, חכה.

יעקב מרגי: רבותי, אין שום העדפה ואין שום עדיפות.

יעקב מרגי: לתומי חשבתי שניקיתי שולחן.

יעקב מרגי: אם אתה מפנה את תשומת לבי, מנהלת הוועדה בחופשה בחוץ-לארץ, זה נושא שעלה בתום לב.

יעקב מרגי: אף אחד לא שם לי סדר זמנים, לא לוח-זמנים ולא סדר עדיפויות.

יעקב מרגי: הוגשו לי בקשות לשינוי התקנון, אני ביקשתי לשים אותן על סדר-היום, אני חבר הכנסת מרגי יושב-ראש הוועדה, אף אחד אחר לא, אין כאן שום אמוציות, אי לכך נעשה דיון מרוכז לכל הבקשות לשינוי התקנון.

יעקב מרגי: זה היה בתום לב, לא ידענו.

יעקב מרגי: נקודה.

יעקב מרגי: הנושא ירד מסדר-היום.

גדעון סער: אני יכול לדבר לגוף הדברים.

יעקב מרגי: הנושא ירד מסדר-היום, נעשה דיון מיוחד.

אסתרינה טרטמן: תאספו את כל ההצעות, כי שוכבת על השולחן גם הצעה שלי.

יעקב מרגי: יהיה דיון מרוכז.

גדעון סער: דווקא רציתי להציע שאחת מההצעות תידון היום.

יעקב מרגי: רבותי, יהיה דיון מרוכז בכל הבקשות לשינוי התקנון.

יעקב מרגי: ד.

יעקב מרגי: זכויות יו"רי הכנסת לשעבר – זכאות לרכב ושירותי משרד – המשך דיון

יעקב מרגי: נושא אחרון בסדר-היום: זכויות יושבי-ראש הכנסת לשעבר – זכאות לרכב ושירותי משרד – המשך דיון.

יעקב מרגי: רבותי, כפי שמובא בסדר-היום זה המשך דיון, ואני שואף להביא את זה להצבעה היום .

יעקב מרגי: אני אזכיר לחברת הכנסת שלי יחימוביץ, שעומדת לה הזכות מהדיון הקודם להיות הדוברת הראשונה בדיון הזה.

יעקב מרגי: בטרם אתן לך את הזכות הזאת, מאחר ובסיס ההצעה שהובאה בדיון הקודם השתנתה- - -

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים עכשיו על הרכב.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על זכויות, לא רכב, לא נעליים ולא עיתון.

יעקב מרגי: מדברים על זכויות יושבי-ראש לשעבר.

שלי יחימוביץ': אני אחכה לשמוע את השינויים ואז אני אממש את זכותי.

יעקב מרגי: אני נותן את רשות הדיבור למנכ"ל הכנסת, שיגיש את ההצעה המתוקנת ויפתח את זה לדיון, ואני מקווה שנגיע לכלל הצבעה היום.

גדעון סער: אדוני, יש משהו כתוב שאפשר לראות?

שלי יחימוביץ': זה הפתעה כאילו?

יעקב מרגי: רבותי, אם זה יהיה דבר כל כך כבד עליכם לקליטה, אני מבטיח לכם שלא יהיה מחטף, ניתן ישיבה ארוכה ויהיה זמן לכל אחד לענות.

יעקב מרגי: אני מבקש לאפשר למנכ"ל הכנסת לומר את דברו.

גדעון סער: בפנינו נמצא אותו מסמך מה-6 ביוני, שהוא היה הנוסח לדיון.

גדעון סער: האם יש גם נוסח כתוב, כי עברו יותר מחודשיים מאז הישיבה הקודמת?

גדעון סער: האם הוכן משהו?

יעקב מרגי: לא, לא הוכן שום כלום.

יעקב מרגי: יש למנכ"ל הכנסת מה לומר, הוא יביא את הצעתו.

יעקב מרגי: אם נרצה – נצביע עליה.

יעקב מרגי: בבקשה.

אבי בלשניקוב: אני מודה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה, אני מבקש להזכיר איך הוועדה התחילה לדון בסוגיה הזאת לאור דרישתו של יושב-ראש הכנסת לשעבר חבר הכנסת דן תיכון, שנתגלעה איזה לקונה לדבריו, לטענתו, בסוגיית זכויותיו, אשר על כן התכנסה ועדת הכנסת וקיימה דיון לאור בקשתו ופנייתו ליושבת-ראש ועדת הכנסת לשעבר, חברת הכנסת רוחמה אברהם, על החלטתי והוראתי למינהל הכנסת לקחת את רכבו, וזאת בהתאם להנחיות ולכללים הנהוגים.

אבי בלשניקוב: יושבת-ראש ועדת הכנסת לשעבר החליטה לקיים על זה דיון, בעקבות הדיון נתבקשתי להכין החלטה כוללת והצעה כוללת לגבי זכויות יושבי-ראש כנסת לשעבר, ועד שאגיש את המלצותי יישאר הרכב ברשותו.

אבי בלשניקוב: מאז התקיים דיון אחד ב-6 או ב-7 ביוני, אינני זוכר- - -

גדעון סער: ב-2 ביולי, המסמך היה מיוני.

אבי בלשניקוב: סליחה.

גדעון סער: פשוט בדקתי, כי לא הצלחתי לאתר את פרוטוקול הישיבה באתר האינטרנט של הכנסת, למרות שהיו הישיבות שלפניה ואחריה.

גדעון סער: רק בזכות היושב-ראש הזמני, שאני מקווה שיהיה קבוע, ששיגר אלי בפקס- - -

יעקב מרגי: אני לא חס על כבודי, אבל הוא לא זמני.

יעקב מרגי: התיקון שעשה רובי ריבלין בהצבעה, עד שייבחר יושב-ראש קבוע.

גדעון סער: אני מקבל את התיקון.

גדעון סער: רק רציתי לשבח אותך, כי למרות שעברו חודשיים מהישיבה לא הצלחתי למצוא את פרוטוקול הישיבה.

יעקב מרגי: העיקר שקיבלת ממני את הפרוטוקול.

שלי יחימוביץ': אתם רוצים לומר לי שהפרוטוקול נעלם?

אבי בלשניקוב: הפרוטוקול נמצא באתר.

גדעון סער: עד שלשום הוא לא היה באתר.

ירדנה מלר: היתה תקלה טכנית.

שלי יחימוביץ': מעניין, גם אני רוצה להשמיט כמה פרוטוקולים.

אבי בלשניקוב: מוסרת סגנית מזכיר הכנסת, ירדה מלר, שכנראה היתה איזו תקלה, אני שומע על זה בפעם הראשונה.

גדעון סער: כל הפרוטוקולים של קידום הוועדה למעמד האישה אפשר למצוא באתר האינטרנט של הכנסת.

יעקב מרגי: אומרת לי ממלאת מקום מנהלת הוועדה שבדקו והיתה תקלה טכנית.

יעקב מרגי: אני גר בסמוך, מרחק של קילומטר מהמרכז לבריאות הנפש בבאר-שבע, רוב הבניין מאוכלס באלה שחושבים כל הזמן שיד זדונית עשתה משהו.

גדעון סער: תיאוריית קונספירציה.

יעקב מרגי: מנכ"ל הכנסת.

אבי בלשניקוב: אני מודה לאדוני.

אבי בלשניקוב: מאז אותו דיון מה-2 ביולי החליטה יושבת-ראש הכנסת, בהמשך להצעה שהנחתי בפניכם, להשוות ולקבל את הצעתו של חבר הכנסת חיים אורון, המכהן כיושב-ראש ועדת האתיקה--

חיים אורון: זה לא שייך לוועדת האתיקה.

חיים אורון: עזבו את ועדת האתיקה.

אבי בלשניקוב: המכהן היום כיושב-ראש ועדת האתיקה.

חיים אורון: כחבר בוועדת בייגה שוחט, זה ההקשר.

אבי בלשניקוב: --כחבר בוועדת בייגה שוחט, החליטה לקבל את הצעתו, ולהשוות מעתה ואילך, מתקופת כהונתה שלה, מתקופת כהונתה של דליה איציק, כאשר זה יחול ממנה ואילך, כאשר זאת החלטתה- - -

ראובן ריבלין: באופן אוטומטי זה יחול על קודמי.

אבי בלשניקוב: זאת החלטתו של קודמו.

אבי בלשניקוב: בהמשך להודעתו של יושב-ראש הכנסת לשעבר, ההשוואה המוחלטת בתנאים תהיה מהכנסת השש-עשרה ואילך, מתקופת כהונתו של היושב-ראש הקודם ריבלין ודליה איציק.

אבי בלשניקוב: לגבי יושבי-ראש הכנסת שכיהנו בקדנציות הקודמות.

אבי בלשניקוב: גם ועדת שוחט התייחסה ועשתה הפרדה כזאת או אחרת, אבל אני מציע, שלגבי הסוגיה של יושבי-ראש הכנסת שלפני הכנסת השש-עשרה זה יובא להכרעה כאן, על פי החלטת החברים, וזאת הודעתה של יושבת-ראש הכנסת.

גדעון סער: מה אתה מציע?

גדעון סער: אתה הבאת הצעה לוועדה, ועכשיו הבאת הודעה בשם היושבת-ראש.

גדעון סער: מה אתה מציע כנורמה מחייבת?

אבי בלשניקוב: הצעתי היא לתקן, בהתאם להודעות של יושב-ראש הכנסת השש-עשרה ויושבת-ראש הכנסת השבע-עשרה, לתקן את החלטתי שההשוואה תהיה החל מהכנסת השש-עשרה.

שלי יחימוביץ': האם ההצעה שאתם מביאים עוקבת במהותה ובפרטיה את ההחלטה שהתקבלה בוועדת שוחט לגבי ראשי ממשלה ונשיאים?

שלי יחימוביץ': האם היא העתקה שלה?

יעקב מרגי: מנכ"ל הכנסת, אני לא היחיד מחברי הכנסת שלא הבין.

יעקב מרגי: לא הבנו.

שלי יחימוביץ': אם זה היה בכתובים, אולי היינו יכולים להתעמק קצת יותר.

אסתרינה טרטמן: מה ההשוואה?

אסתרינה טרטמן: למה אתם חותרים?

אבי בלשניקוב: ההצעה בדבר החמש שנים מתום תקופת הכהונה זאת ההחלטה שקיבלה ועדת שוחט, שמדברת על ראש ממשלה לשעבר שיהיה זכאי במשך כחמש שנים לתנאים מסוימים שכוללים לשכה ועוזרים וכן הלאה.

אבי בלשניקוב: ההצעה הזאת כתובה וחולקה לכם כאן.

שלי יחימוביץ': האם התחולה זהה?

אבי בלשניקוב: התחולה זהה, ויתקן אותי חבר הכנסת אורון, שגם אתם החלתם את ההחלטה מ-1996.

שלי יחימוביץ': גם אתם מחילים אותה ב-1996?

אבי בלשניקוב: ההצעה של יושבת-ראש הכנסת היא מתקופת כהונתה שלה.

אבי בלשניקוב: מוסיף יושב-ראש הכנסת השש-עשרה, שזה יהיה מתקופת הכהונה שלו.

שלי יחימוביץ': כל הכבוד, זה לא דבר שרואים הרבה במקומותינו.

אבי בלשניקוב: אשר על כן, הצעתי להחיל את השוואת התנאים החל מהכנסת השש-עשרה.

אביגדור יצחקי: שאלת הבהרה למנכ"ל.

אביגדור יצחקי: מה קורה עם מי שהוא בכנסת החמש-עשרה והארבע-עשרה, איך זה חל עליו?

חיים אורון: זה לא חל.

ארבל אסטרחן: אם רוצים לשנות את זה צריך לקבל החלטה פוזיטיבית.

חיים אורון: קודם כול, כפי שאמר מנכ"ל הכנסת, לא מדובר בלקונה בחוק, מדובר בחוק שמבוצע על ידי שתי מערכות שונות, לגבי ראשי ממשלה ונשיאים – ועדת כספים, לגבי יושבי-ראש הכנסת – כנסת.

חיים אורון: לכן ועדת הכספים, שדנה בנושאים הללו, לא היתה לה סמכות פורמלית לגבי יושבי-ראש כנסת.

חיים אורון: ההחלטה שקיבלנו לגבי ראשי ממשלה ונשיאים שמה קו גבול בשנת 1996, אני לא אומר שלא התלבטנו, עד כדי כך התלבטנו שוועדת הכספים לא קיבלה את עמדת ועדת המשנה בנושא הנשיא, ואמרנו שזה יחול על הנשיא המכהן דאז קצב, ורק בעתיד.

חיים אורון: העמדה שלנו לגבי ראשי ממשלה, שהתקבלה, ובוצעה לגבי שני ראשי ממשלה, שהיום האחד הוא יושב-ראש האופוזיציה, והשני שר ביטחון, אבל כשזה בוצע הם לא היו במעמדם זה- - -

גדעון סער: אני לא רוצה להגיד מי, אבל תהיה בממשלה של אחד מהם.

יעקב מרגי: אין לי בעיה להיות בממשלה עם כל מי שיהיה.

גלעד ארדן: כל הצרות במדינה מתחילות מזה שלכם אין בעיה מי יהיה.

חיים אורון: היות ויש לי הרגשה שלא נהיה בממשלה של אף אחד מהם, אני חסר נטייה.

חיים אורון: קודם כול, אני מברך על השינוי, ואני מעריך גם את הודעת ועדת היושבת-ראש וגם את הודעתו של חבר הכנסת רובי ריבלין, היושב-ראש לשעבר, רק שאני מציע לוועדה להוריד את הממד האישי מהדיון הזה.

יעקב מרגי: תהיה נוסחה, לא שמות.

חיים אורון: תן להשלים משפט .

חיים אורון: לא ניתן, בדיונים רגישים מהסוג הזה, לדון כאשר כל אחד רואה לנגד עיניו מישהו שנפגע.

חיים אורון: אני מציע לוועדה ללכת במסלול שהלכנו בו אנחנו ולקבוע את 1996 כשנת המעבר, זה קצת מתחבר לגיל האנשים שבהם מדובר, כל אחד ידמיין לעצמו, זה קצת מתחבר לאיזה קו, מדובר בהטבה שהיא לא במסגרת ההטבות הבסיסיות.

חיים אורון: דרך אגב, הדבר נטען בבית הדין לעבודה האם ניתן חוקית או לא ניתן חוקית למנוע הטבה מהסוג הזה, וזאת לא החלטה רטרואקטיבית, היא, כמובן, תחול מהיום קדימה, לא מבקשים מאף אחד להחזיר כסף, לא מבקשים מאף אחד להשתתף בהוצאות שהיו.

שלי יחימוביץ': מה ההצעה?

חיים אורון: ההצעה אומרת, שהחל מה-1 בינואר 2008 כל הזכויות הללו, כולל ההטבות, כי אתם הרי עוסקים גם בזכויות אחרות, למישהו מעבר לחמש שנים פוקעות.

חיים אורון: נקודה.

ארבל אסטרחן: מי שחדל לכהן אחרי 1996.

חיים אורון: זו הצעתי.

חיים אורון: היא אחידה, היא ישרה.

יעקב מרגי: מה עם הוותיקים?

יעקב מרגי: אם הבנתי ממך, אתה לא מתייחס לוותיקים.

יעקב מרגי: אם אברום בורג, שהוא ותיק, אני מתייחס אליו.

יעקב מרגי: למה ללכת מסביב?

יעקב מרגי: אני מדבר על שילנסקי.

חיים אורון: שילנסקי לא נכלל.

חיים אורון: לא נוגעים בו כמו שלא נוגעים בנשיא לשעבר קציר או בראש הממשלה לשעבר שמיר.

יעקב מרגי: אין סלקטיביות.

יעקב מרגי: אם מתקנים רטרואקטיבית, מתקנים לכולם.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, אנחנו בני אדם ולא רובוטים.

אסתרינה טרטמן: אין פה עניין פרסונלי, יש עניין אנושי.

אסתרינה טרטמן: יש פה גיל של בן אדם, אתה מצפה שבגיל כזה אדם יתחיל את כל המהלך מחדש?

יעקב מרגי: ניתן תקופת הסתגלות.

אסתרינה טרטמן: תן לו תקופת הסתגלות, אי אפשר לחתוך במכה אחת, ולא חשוב מי זה היה.

יעקב מרגי: אני רוצה לתת ליועצת המשפטית של הוועדה לרכז את הנתונים.

ראובן ריבלין: אני רוצה לתקן את הצעתו של חבר הכנסת חיים אורון, ונדמה לי שהוא יסכים.

ראובן ריבלין: אנחנו משווים לראשי ממשלה, כי רק בשנת 1996 השוו יושב-ראש כנסת לראש ממשלה.

ראובן ריבלין: כל הקודמים, היום לעת גבורתם, לא כדאי לגעת, וגם הזכויות שלהם לא כבדות מדי.

ראובן ריבלין: אם תתקבל החלטה היום ששוללת באופן מיידי את זכויותיהם של יושב-ראש הכנסת החמש-עשרה והשש-עשרה, לתת גרייס של שנה, שנה וחצי, שתהיה תקופת הסתגלות.

ארבל אסטרחן: הכנסת החמש-עשרה והכנסת השש-עשרה או הכנסת הארבע-עשרה והכנסת החמש-עשרה?

ראובן ריבלין: הכנסת הארבע-עשרה והכנסת החמש-עשרה, השש-עשרה לא במשחק, היא גם לא היתה במשחק קודם, כך שהוויתור שלי לא היה מי יודע מה, חוץ מרכב לא היה לי כלום.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר שהיום, כאשר מבטלים את הזכויות, לא לבטל מהיום למחר, אלא לתת להם שנה נוספת.

אסתרינה טרטמן: אפילו יותר משנה.

ראובן ריבלין: אמרתי שנה, את יכולה לומר שנתיים.

אבי בלשניקוב: במי מדובר?

יעקב מרגי: כבר נתנו ארכות והסתגלות כבר כמה פעמים.

ראובן ריבלין: עד שלא נתקבלה החלטה אין הסתגלות.

יעקב מרגי: רבותי, מרגע זה פירוט והסבר מפי היועצת המשפטית של הוועדה.

יעקב מרגי: אני מבקש להיות קשובים, כי אחר כך לא נחזור על הדברים.

ארבל אסטרחן: אני אשתדל להעביר בקצרה.

ארבל אסטרחן: יש היום שלוש קטגוריות נפרדות של יושבי-ראש כנסת לשעבר מבחינת הזכויות שלהם.

ארבל אסטרחן: עד שנת 2001 זכויות של יושבי-ראש הכנסת היו מושוות לזכויות ראשי ממשלה לשעבר.

ראובן ריבלין: רק מ-1996.

ארבל אסטרחן: לא, זה היה עד 2001, אני תיכף אסביר מה קרה מ-1996.

ארבל אסטרחן: לקטגוריה הזאת נכנסו יושבי-הראש לשעבר: ברמן, הלל, שילנסקי, וייס, תיכון ובורג.

ארבל אסטרחן: הם היו זכאים לכל החיים לשירותי מזכירות ולרכב.

ארבל אסטרחן: בשנת 2001 התקבלה החלטה כאן, בוועדת הכנסת, שניתקה את הקשר הזה וקבעה זכויות עצמאיות ליושב-ראש כנסת לשעבר, בלי תלות בזכויות ראש הממשלה, אבל נקבע ב-2001 שזה יחול על יושב-ראש הכנסת שייבחר לאחר אותה החלטה, לכן זה חל על ריבלין והבאים אחריו.

ארבל אסטרחן: אותה החלטה עצמאית קבעה שיושב-ראש לשעבר זכאי לרכב לכל החיים ולשירותי משרד, חמש שנים מיום סיום הכהונה.

ארבל אסטרחן: הוא לא זכאי לאותם שירותי משרד אם הוא מכהן במשרה ציבורית באותה תקופה.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, לפי המצב המשפטי היום ריבלין, דליה איציק והבאים אחריהם יהיו זכאים לרכב לכל החיים ולשירותי משרד לחמש שנים קודמיהם היו זכאים לכל החיים.

ארבל אסטרחן: אני מזכירה שקודמיהם היו מושווים לראש הממשלה.

ארבל אסטרחן: מה עשתה ועדת בייגה שוחט?

ארבל אסטרחן: ועדת המשנה בראשות בייגה שוחט ישבה בוועדת הכספים, והיא קבעה שינוי בזכויות של ראשי הממשלה לשעבר.

חיים אורון: ונשיאים.

ארבל אסטרחן: נכון, אבל מה שחשוב לנו כרגע זה ראש ממשלה, כי זו ההקבלה.

ארבל אסטרחן: היא קבעה שראש ממשלה לשעבר יהיה זכאי גם לרכב וגם לשירותי משרד לחמש שנים, זאת אומרת, אולמרט, למשל, יהיה זכאי לחמש שנים מיום סיום הכהונה לרכב ולשירותי משרד.

ארבל אסטרחן: אבל היא קבעה את זה החל מאולמרט ואילך.

ארבל אסטרחן: מה שהיא עוד עשתה, היא קבעה שאלה שסיימו לכהן אחרי 1996, שבפועל זה נתניהו וברק, גם עליהם יחול עניין החמש שנים, ובפועל תסתיים זכאותם בסוף 2006.

ארבל אסטרחן: זאת אומרת, בסוף 2006 חדלו נתניהו וברק להיות זכאים לרכב ולשירותי משרד.

ראובן ריבלין: מיד חזרו לפוליטיקה.

ארבל אסטרחן: באופן אוטומטי, יושבי-ראש הכנסת שכיהנו במקביל להם, גם חדלה זכאותם בסוף 2006, כי כתוב אצלם שהם כמו ראש ממשלה, ולכן תיכון ובורג באופן אוטומטי, זכאותם הסתיימה בסוף 2006.

ארבל אסטרחן: בפועל יש שלוש קבוצות של יושבי-ראש לשעבר: ברמן, הלל, שילנסקי ווייס, שחדלו לכהן עד 1996, יש להם זכאות לשירותי משרד ולרכב לכל החיים, תיכון ובורג, תמה זכאותם בסוף 2006, למרות, כפי שאמר המנכ"ל בפועל, שהם המשיכו לקבל רכב לפי החלטה של ועדת הכנסת.

ארבל אסטרחן: אמרו: עד שנחליט, למרות שה"עד שנחליט" הזה בינתיים התארך תשעה חודשים.

ארבל אסטרחן: בפועל הם קיבלו רכב, למרות שזכאותם הסתיימה בסוף 2006.

אביגדור יצחקי: שמונה חודשים.

ארבל אסטרחן: הקבוצה השלישית: החל מיושב-ראש הכנסת השש-עשרה ואילך – רכב לכל החיים, שירותי משרד לחמש שנים.

ארבל אסטרחן: אלה היום הקבוצות.

ארבל אסטרחן: צריך להחליט לגבי אותן שלוש קבוצות.

מאיר פרוש: הקבוצה האחרונה היא כמו הראשונה.

ארבל אסטרחן: לא.

מאיר פרוש: זו המלצה שאנחנו יכולים להחליט לגבי הקבוצה הראשונה?

ארבל אסטרחן: אם אנחנו מחליטים מכאן ואילך – כן.

מאיר פרוש: אנחנו במצב שאפשר להחליט לגבי הזקנים האלה, הקבוצה הראשונה, שלא נותנים להם שירותי לשכה יותר?

ארבל אסטרחן: היות ואלה זכויות נלוות, הן לא זכויות של פנסיה, והיות וכל החלטה תהיה מכאן ואילך, כמובן שהם לא יצטרכו להחזיר שום דבר, אפשר להחליט.

יעקב מרגי: אם רוצים – אפשר.

חיים אורון: הצעתי את ההצעה, אני חושב שהיא מיישרת את כל הקווים.

חיים אורון: אמרנו, לא לגעת בזכויות עד 1996, מעבר ל-1996 – חמש שנים, מי שפקעו חמש השנים שלו, אני לא יודע כמה גרייס צריך בשביל לקנות אוטו, אתה רוצה שנה, אני הצעתי עד ה-1 בינואר.

חיים אורון: זה מצב אחיד לגבי כל נושאי המשרה.

ראובן ריבלין: 1 בינואר 2009.

חיים אורון: על זה תהיה הצבעה נוספת.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, קודם כל אני שמחה על השינוי ב-180 מעלות שעשתה יושבת-ראש הכנסת דליה איציק מאז הישיבה האחרונה, שהיתה ישיבה מאוד מביכה, ולצערי, היתה לגופו של אדם, כי נוצר אז הרושם שמא חלילה יושבת-ראש הכנסת מנסה לארגן לעצמה רכב צמוד לכל החיים.

שלי יחימוביץ': אני שמחה שבמהלך החודשיים האלה נעשתה חשיבה מחודשת והרעיון הזה ירד מהפרק.

שלי יחימוביץ': אני גם רוצה לשבח את חבר הכנסת רובי ריבלין, ששוב מוכיח ממלכתיות.

ראובן ריבלין: אני מתכנן להיות חבר כנסת עד לכתי, בין כה אני לא הייתי יכול לקבל פעמיים זכות.

יעקב מרגי: רבותי, אני רוצה להגיע להצבעה היום.

יעקב מרגי: העלינו את זה כדי להצביע היום.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לשבח את חבר הכנסת רובי ריבלין שבהתנדבות נטל על עצמו את הדבר הזה שלכאורה הוא מובן מאליו, אבל מתברר, מהתנהלות הדברים בחודשיים האחרונים, שהוא לא מובן מאליו.

שלי יחימוביץ': והנה, הוא בא ואומר: רוצה אני להחיל על עצמי את אותם כללים אחרים שאנחנו החלנו על אחרים.

שלי יחימוביץ': למרות שהוא לא היה חייב, הוא עשה את זה מרצונו החופשי, כדי להיות דוגמה ומופת.

שלי יחימוביץ': ושוב הוא הוכיח ממלכתיות רבה, כהרגלו.

שלי יחימוביץ': כדי לא לסבך את הדברים ולהפסיק ולהתעסק בכל מיני ניואנסים אני מציעה לקחת את החלטת ועדת שוחט, כפי שהיא, במדויק, לרבות התחולה, ולהחיל אותה גם על יושבי-ראש הכנסת.

שלי יחימוביץ': הוועדה הזאת עשתה עבודה יסודית ביותר, היא הביאה בחשבון את כל ההתנגדויות, היא הגיעה למסקנות מאוד מושכלות, בואו לא נבלבל לעצמנו ולציבור את המוח ופשוט נחיל על יושבי-ראש הכנסת את כל מה שהחליטה ועדת שוחט בשעתו.

שלי יחימוביץ': מבחינתי, אפשר להצביע על זה עכשיו.

שלי יחימוביץ': בסופו של דבר הצעת החוק עושה גם חסד וכבוד לזקנינו, היא לא פוגעת במבוגרים באמת, גם בנשיאים, גם בראשי ממשלה וגם ביושבי-ראש כנסת, והיא בהחלט זכות שאינה מגיעה לצעירים שבינינו, לכן היא צודקת מבחינה אישית.

שלי יחימוביץ': בשולי הדברים אני רוצה להוסיף הערה אחת.

שלי יחימוביץ': התקשר אלי היום אחד מיושבי-ראש הכנסת שנכחו בישיבה הקודמת וקבל על כך שהם לא הוזמנו, כיוון שלא ייתכן לעשות דיון על אדם שלא בנוכחותו.

אביגדור יצחקי: לתומי חשבתי שהם לא באו כי הם מסכימים להצעה.

יעקב מרגי: הם לא הוזמנו, אני לא הזמנתי אותם.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, אתה צודק, תן לי להשלים את דברי.

שלי יחימוביץ': אמרתי לו, וגם חשוב לי לומר את הדברים כאן, הדיון הוא לא לגופו של אדם, הדיון הוא דיון עקרוני בינינו חברי הכנסת לבין הציבור, ולא בינינו חברי הכנסת לבין אנשים מסוימים, ועל כן טוב שהם לא הוזמנו.

שלי יחימוביץ': יתרה מזו, אנחנו לא נוהגים להזמין את האנשים שאנחנו קובעים להם גורלות לשבת בוועדות הכנסת.

שלי יחימוביץ': כשאנחנו מחליטים על הקפאה נוספת בשכר המינימום לצערי הרב, אנחנו לא מזמינים את כל הנפגעים בהקפאה בשכר המינימום שיאמרו את דברם, ולכן גם כאשר הדבר נוגע לנו, עצמנו ובשרנו, אין שום סיבה שיהיה לנו ייצוג פרסונלי בעניינים עקרוניים.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, קודם כול לגבי שתי ההצעות שלמעשה הונחו כאן בפנינו: האחת, ההצעה של שני יושבי-ראש הכנסת, שנבנתה מדורג, להחיל את זה מהכנסת השש-עשרה; והשנייה, ההצעה של חבר הכנסת אורון, להשוות את זה לגמרי להחלטת ועדת שוחט ולהתחיל מ-1996.

זאב אלקין: אני תומך באופן חד משמעי בהצעה של חבר הכנסת אורון, אני חושב שכל הכיוון של הדיון זה השוואה לתנאי ראש הממשלה, ועל כן אין סיבה לא ללכת מאותה נקודת זמן, מ-1996.

זאב אלקין: אין כאן שום עניין פרסונלי, אדוני היושב-ראש, שקשור ליושב-ראש הכנסת לשעבר שילנסקי או שבח וייס, אלא, כמו שראשי ממשלה קודמים זה לא חל עליהם, כך זה נכון גם על יושבי-הראש.

יעקב מרגי: באמירתי רציתי להוכיח את כל אלה שקופצים לפני העגלה.

זאב אלקין: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להביא בפני חברי, חברי הכנסת, סוגיה נוספת בעניין, שאני חייב להגיד שלא אני העליתי, אלא העלו אותה בפני מספר גדול מאוד של אזרחים.

זאב אלקין: כשהסוגיה הזאת התעוררה לראשונה, ולאחר התבטאויות מרתקות של יושב-ראש הכנסת לשעבר אברהם בורג, והסוגיה היא מאוד-מאוד פשוטה, מעניין שלא לעניין באותו עניין.

זאב אלקין: היום אזרח קשיש שמקבל גמלה ממדינת ישראל והשלמת הכנסה, במידה והוא עוזב את שטח המדינה יותר מ-72 יום בשנה, נשללת ממנו הגמלה וגם עזרה לדיור סוציאלי, גם אם הוא עזב מסיבות בריאותיות, גם אם הוא נסע לבקר את הקרובים.

זאב אלקין: יותר מזה, פעם החוק הגביל אותו לחודש אחד בלבד, עכשיו בקושי רב הגדילו את זה ל-72 יום, וגם הגבילו לשלוש פעמים בשנה.

זאב אלקין: שאלו אותי אזרחים קשישים רבים, שזה המקור היחיד לפרנסתם, למה דינם צריך להיות גרוע יותר, ולמה מחבר הכנסת לשעבר ויושב-ראש הכנסת לשעבר אברהם בורג, שעל פי הפרסומים ועל פי התבטאויותיו מבלה חלק גדול מאוד מזמנו בצרפת--

שלי יחימוביץ': הוא לא היחיד מהלשעברים שבילה זמן רב בחוץ-לארץ.

זאב אלקין: שאלו אותי עליו, אז אני מצטט את השאלה.

זאב אלקין: --וגם מכריז שאולי בכוונתו להשתקע שם וכן הלאה.

זאב אלקין: למה דינם יותר גרוע?

זאב אלקין: כאשר התבוננתי בכל הזכויות האלה, הרעיון של המחוקק לתת אותן היה קשור לכך שמי שמקבל אותן נשאר דמות ציבורית בחיים הציבוריים של מדינת ישראל.

זאב אלקין: בזמנו המחוקק בכלל לא העלה על דעתו שיושב-ראש כנסת לשעבר או ראש ממשלה לשעבר יעזוב את המדינה לפרקי זמן ארוכים, אבל כך קרה.

זאב אלקין: אני לא חושב שזה יהיה מסר נכון מצדנו, כמדינת ישראל, אם נגיד שאנשים שהיו פעם ראשי ממשלה ויושבי-ראש הכנסת, אם הם עוזבים את המדינה לתקופה ארוכה ולא משמשים כדמויות ציבוריות מגיעות להם כל הזכויות, וזקן קשיש, מסכן, שזה המקור היחיד לפרנסתו, ממנו נשלול הכול.

זאב אלקין: על כן הצעתי היא להחיל אותו תנאי שהביטוח הלאומי מחיל על הזקנים הקשישים, גם על הזכויות האלה, גם לגבי יושבי-ראש הכנסת לשעבר וגם לגבי אחרים, שזה קשור לוועדת הכספים.

חיים אורון: גם מבחן הכנסה נטיל עליהם.

חיים אורון: ..

יעקב מרגי: רבותי, אנחנו רוצים לסיים את הנושא היום?

ראובן ריבלין: זאב אלקין, לפני שאריק שרון ויצחקי החליטו שאני אהיה יושב-ראש הכנסת השש-עשרה לא הייתי סמל לאומי, ומיד לאחר שהפסקתי להיות יושב-ראש כנסת הפסקתי להיות סמל לאומי.

יעקב מרגי: תודה.

יעקב מרגי: חבר הכנסת רובי ריבלין, תמיד תהיה סמל לאומי.

יעקב מרגי: אם נמשיך להלקות את עצמנו ואת הבית הזה, אף אחד מאיתנו לא יהיה סמל לאומי, כבר עכשיו חצי מאיתנו לא סמל לאומי.

ראובן ריבלין: הבית הוא הסמל הלאומי.

אליהו גבאי: אני מצטרף לדבריה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ, לכל מילה, והייתי רוצה לשאול שאלה.

אליהו גבאי: כאן כתוב לגבי העוזרים והלשכות של יושבי-ראש הכנסת: היושב-ראש שלמה הלל - 75,000 שקלים לעוזרת, אחר כך אני מגיע לאברהם בורג - 174,000, מגיע לשבח וייס - 316,000, מגיע לדן תיכון - 382,000 שקלים.

אליהו גבאי: האם אין גבול לשכר העוזרים ולמעמדם?

אליהו גבאי: הלוא אם חבר כנסת לוקח עוזר או עוזרת, יש לו דרגה.

אליהו גבאי: לכן אני מבקש שייקבעו גם כללים ורמות שכר לעוזרים.

יעקב מרגי: תודה, יישר כוח.

אליהו גבאי: בנושא של אדם שהולך להגר לחוץ-לארץ או גר תקופה של שנה בחוץ-לארץ, אני מבקש להצטרף לדעתו של קודמי, להפסיק לשלם לו את הגמלאות, את ההטבות, את הלשכות כאשר הוא הולך להיות שם לתקופות השתלמות או לתקופות ארוכות, כפי שנוהג הביטוח הלאומי כלפי עמך ישראל.

גדעון סער: אני רוצה להצטרף לברכות ליושבת-ראש הכנסת וליושב-ראש הכנסת לשעבר, הם עשו מהלך יפה מאוד מבחינה ציבורית, ואני אומר את זה ללא סייג.

גדעון סער: מבחינה מעשית, צריך לאמץ את ההצעה שהציע חבר הכנסת אורון על כל חלקיה.

גדעון סער: קודם כול, היא טובה כי היא עושה אותה הקבלה לראשי ממשלה וקו פרשת מים, וזה בסדר גמור.

גדעון סער: גם המועד שהוא סוף תקופת ההסתגלות/הגמילה, כל אחד לפי ההגדרה שירצה לבחור לעצמו, הוא מועד טוב.

גדעון סער: אין כאן בשום אופן ובשום מקרה פגיעה רטרואקטיבית בזכויות שהתקבלו בזמן שהדברים היו נוהגים, אבל אנחנו חייבים להבין מה העיקר, העיקר מה אנחנו משדרים לציבור.

גדעון סער: העיקר שיש פה כספי ציבור ותקופה של משבר אמון כלפי המערכת כולה, והסכנה תמיד היא שהטפל יהפוך לעיקר.

גדעון סער: תקבע החלטה טובה, תקבע החלטה ראויה, תלך על איזו תקופת הסתגלות, שהיא יותר ארוכה ממה שנראה סביר, ואז בסופו של דבר יצא שכרך בהפסדך, ואנחנו לא נצליח להקרין מה שאנחנו גם רוצים וגם צריכים כלפי הציבור, דהיינו, שאנחנו שומרים בקפדנות על כספי הציבור, כי זאת השאלה שעומדת על הפרק.

גדעון סער: אני באופן אישי מיודד עם שניים מיושבי-הראש, ואחד, שהוא בוודאי יושפע מההחלטה, הוא אמר עלי תמיד רק דברים טובים ומצוינים, אין לזה שום קשר, כאן צריך ללכת על קו שניתן להסביר ועל קו נכון, וההצעה של חבר הכנסת אורון עומדת בפרמטרים האלה, ואני מציע לכולם להתאחד סביב ההצעה של חבר הכנסת אורון.

אורי אריאל: אני מבקש להצטרף לדעת היושב-ראש, להצעה שלו ללכת רטרואקטיבית.

אורי אריאל: 1996 זה נוח, כי כבר החליטו משהו.

אורי אריאל: מה הקדושה של 1996?

אורי אריאל: אלה המבוגרים שבינינו, נכון, אבל אף אחד לא זקוק לעניין הזה באמת.

אורי אריאל: זה נוח, זה טוב, זה עוד משהו, אבל מה הקדושה ב-1996?

אורי אריאל: אף אחד לא השליך אותם לעת זקנה לשום מקום, הם אנשים מכובדים, רובם עוסקים עדיין בצורכי ציבור, וזה כבוד להם וגם לנו, יש להם רכב מהעבודה שלהם, הם אינם צריכים את הדבר הזה, אין פה אף אחד מסכן, ואף אחד לא זקוק לרחמינו.

אורי אריאל: מישהו כבר החליט על 1996, אבל אני מציע לג'ומס ולוועדת הכספים לחזור ולדון, שזה יהיה רטרואקטיבית.

גדעון סער: אתה לא מתכוון רטרואקטיבית, כי רטרואקטיבית זה לא להשיב, אלא לבטל את מגבלת 1996.

אורי אריאל: אני מקבל את התיקון, ואני שמח שאתה הבנת וכולם הבינו.

אורי אריאל: תודה על התיקון.

אורי אריאל: אני מציע לחברים לשקול את זה עוד דקה, ולא להיתפס, כי נוח שיש מודל, נאמץ את המודל, נגמור את הדיון ויהיה בסדר.

אורי אריאל: אני רוצה להצטרף לדעת החברים הקרובים שהודו גם ליושבת-ראש הכנסת וגם לחברנו, חבר הכנסת ריבלין על הדרך שהם נקטו בעניין הזכויות, יפה שהם עשו כך, זה כבוד להם, ובעיקר לכבוד לנו.

יעקב מרגי: שכחנו בדרך להודות לאלה שבדרך כלל מביאים נושאים לא פופוליסטיים לדיון וחוטפים.

יעקב מרגי: למי שצריך להודות לו פה, שהעלה את הנושא לסדר-היום זה מנכ"ל הכנסת שהביא את זה בדיון הקודם.

יעקב מרגי: הדיון היום הוא בהמשך להצעה שלו.

אורי אריאל: אני מצטרף לברכות למנכ"ל הכנסת.

יעקב מרגי: זה דבר טוב שנעשה.

יעקב מרגי: הרי כולנו קראנו למה מצפים מאיתנו, לא תמיד צריך לעשות מה שמצפים, כי לפעמים זה בא ממקום לא נכון, אבל זה מה שאנחנו ראויים לו וזה מה שמצפים מאיתנו, וצריך לתקן.

יעקב מרגי: שוב, תודה ויישר כוח למנכ"ל הכנסת, שאת הנושא הזה, הרגיש, הוא העלה על סדר-היום, ומהיום שזה הונח על סדר-היום ראיתי כמה דיו נשפך וכמה דקות שידור בכלי התקשורת היו בנושא הזה.

יצחק גלנטי: קודם כול, יש לברך את יושב-ראש הכנסת לשעבר, חבר הכנסת דהיום, רובי ריבלין על הוויתור שלו.

יצחק גלנטי: עם זאת, אני סבור שאין לבטל זכויות רטרואקטיבית.

אליהו גבאי: מר גלנטי, זה לא נקרא רטרואקטיבית.

יצחק גלנטי: אני בדעה שאין לבטל זכויות בצורה רטרואקטיבית, לכן את התחולה צריך להחיל החל מן הכנסת השבע-עשרה, למרות טוב לבו ורוחב לבו של חבר הכנסת רובי ריבלין.

יצחק גלנטי: מעבר לזה אני בהחלט מקבל את ההערה של חבר הכנסת זאב אלקין, שמתייחסת ליושב-ראש קודם, או בכלל איש ציבור נבחר וחבר כנסת לשעבר, אשר הופך להיות אזרח של מדינה זרה, יש בהחלט לקבל את ההסתייגות של חבר הכנסת זאב אלקין.

יצחק גלנטי: אני חוזר, אני בהחלט בעד קיומה של ההצעה הזאת, אבל החל מהכנסת השבע-עשרה ואילך.

אביגדור יצחקי: אדוני היושב-ראש, אף פעם לא הבנתי את כל הזכויות האלה של אחרי ואחרי, אלה סידורים מפא"יניקים, מתחילת המדינה.

אביגדור יצחקי: פעם, אחד מהחבורה המפא"יניקית, לפני שנפטר, הוא סיפר לי שפיחותים היו בדרך כלל עושים במוצאי שבת, וביום שישי החבר'ה היו נכנסים לבנק הפועלים וקונים מט"ח.

אביגדור יצחקי: אלה הסידורים.

יעקב מרגי: אני צעיר.

יעקב מרגי: כך היא התנהלה?

אביגדור יצחקי: מה אתה חושב?

אביגדור יצחקי: למה בגין נבחר בסוף?

חיים אורון: עוד דבר הפסדתי כי לא הייתי מפא"יניק.

אביגדור יצחקי: אני בעד לבטל את כל העניין הזה גם לראשי ממשלה, גם לנשיאים.

אביגדור יצחקי: על מה אנחנו מדברים?

אביגדור יצחקי: על רכב.

אביגדור יצחקי: והעוזרים האלה הם באמת עוזרים להם?

אביגדור יצחקי: למה הם עוזרים להם בדיוק?

יצחק זיו: להוציא את הכסף.

אביגדור יצחקי: אם זה היה תלוי בי הייתי מבטל את העניין הזה מהיום.

אביגדור יצחקי: בסופו של דבר צריך להתכנס לאיזו הצעה, ההשוואה לראשי ממשלה צריכה להיות מוחלטת מאל"ף ועד תי"ו, ואני גם לא צריך לתת למישהו מהם, ועומד לי על הלשון שמות, אבל אני לא אגיד, לתת לו עוד חצי שנה עם רכב כדי שהוא יספיק להתארגן.

אביגדור יצחקי: אם הוא רוצה, אני מוכן ללכת איתו, לעשות עבורו את העבודה הזאת ולקנות לו את הרכב, זה לוקח עשר דקות, ובזה נגמר העניין.

אביגדור יצחקי: צריך לעשות את זה בדיוק בהשוואה לראשי ממשלה, כי זה נותן איזה עוגן נכון.

אביגדור יצחקי: אני מציע לקבל את ההצעה של חבר הכנסת אורון וללכת איתה הלאה.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, רעיון המחוקק היה לתת להם את השירותים האלה, כדי שהם ימשיכו לכהן ולעשות את עבודתם נאמנה.

אסתרינה טרטמן: אם אנחנו בודקים אחד-אחד, ואני מכבדת כל אחד ואחד מהשמות שמונחים על שולחננו.

אסתרינה טרטמן: זה לא עניין אישי, זה עניין עקרוני.

אסתרינה טרטמן: הניסיון הוכיח לנו שהאנשים שסיימו את תפקידם לא מצדיקים את כל הנושא הזה של הוצאות על חשבון הציבור, לכן אני רוצה להסכים עם חלק מדבריו של חבר הכנסת יצחקי.

אסתרינה טרטמן: זה שהוועדה קבעה את 1996, זה לא תאריך קבוע.

אסתרינה טרטמן: מה אני מציעה כדי לקצר את התהליך?

אסתרינה טרטמן: אני הולכת ברוח הדברים של החלוקה של היועצת המשפטית, ארבעת יושבי-הראש הוותיקים, שלכאורה זכאים עד סוף חייהם, שיחיו שנים טובות וארוכות, אני לא רואה שום סיבה להמשיך גם להם את כל התנאים האלה, אני בהחלט סוברת שמכיוון שהם הניחו שזה מגיע להם, לתת להם פרק זמן של גרייס להיערכות, וגם להם לבטל את כל הדברים האלה.

אסתרינה טרטמן: לגבי הקבוצה השנייה שהיועצת המשפטית התייחסה אליה, קרי, תיכון ובורג, יש להם היום זכאות רק לרכב, אני מבינה, לא למשרד.

אסתרינה טרטמן: האם אני צודקת?

ארבל אסטרחן: משפטית נפסקה הזכאות גם לרכב וגם למשרד בסוף 2006, לפי החלטת הוועדה האריכו- - -

אסתרינה טרטמן: אני עושה הבחנה מורכבת, ואני לא פוחדת משמות של יושבי-ראש לשעבר--

יעקב מרגי: למרות זאת אל תנקבי.

אסתרינה טרטמן: אני סבורה שמי שהתבטא כמו שהתבטא על מדינת ישראל ונמצא איפה שהוא נמצא, אכן צדק חבר הכנסת אלקין.

יעקב מרגי: זה דיון בנפרד, אנחנו נתקע את ההצבעה.

יעקב מרגי: תגישו הצעה מסודרת.

יעקב מרגי: אי אפשר להגיש הצעה לתיקון בצורה כזאת, צריך עבודת הכנה ודיון.

יעקב מרגי: תגיש הצעה מסודרת, אתה יודע לעשות את זה.

אסתרינה טרטמן: אדוני היושב-ראש, פרק זמן של 60 יום יספיק, ומקובל עלי שיושבי-ראש מהיום והלאה, וזה יכול לחול על כל אחד מאיתנו, כל אחד מאיתנו, בפוטנציה, יכול להיות יושב-ראש הכנסת.

אסתרינה טרטמן: אני מציעה לבטל לחלוטין.

ראובן ריבלין: בוועדת שוחט-אורון פעלו לפי היגיון.

ראובן ריבלין: קבעו לגבי ראשי ממשלה ונשיאים אמות מידה, קבעו את 1996 כקו פרשת המים.

אביגדור יצחקי: 1996, בגלל ביבי.

ראובן ריבלין: לא.

ראובן ריבלין: יושבי-הראש שהיו קודם לכן לא נלקחו בחשבון, אבל קבעו את המודל, ואותם נשיאים, אלה אנשים שיש להם בית, להוציא אותם היום מהבית זה דבר שלא מתקבל על הדעת, זה כאילו שמדינת ישראל אומרת שהם פתאום לא ראויים.

ראובן ריבלין: צריך לכבד גם את אותם אנשים.

אסתרינה טרטמן: אנחנו לא דנים בנשיאים, סליחה.

ראובן ריבלין: אנחנו משווים את עניין זה, והדבר יוצר תחושה לא טובה, לכן 1996 קו פרשת המים, להיצמד אליו.

ראובן ריבלין: כאשר התקבלה ההחלטה לגבי ראשי ממשלה ונשיאים היתה עוד תקופה שניתן היה לבצע, משך זמן של שנתיים-שלוש, לשני ראשי הממשלה שהיו עדיין באותה תקופה שבה הם זכו להטבות לאחר היותם ראשי ממשלה.

ראובן ריבלין: אני מציע שנצביע על הצעת אורון כאשר ייאמר בה שהחלטה זו תיכנס לתוקף ב-1 בינואר 1999.

יעקב מרגי: זה לעקר את ההחלטה.

ראובן ריבלין: זה לעקר?

יעקב מרגי: אני אקרא את סיכום הדברים ואביא אותם להצבעה.

יעקב מרגי: רבותי, אני רוצה להתייחס לגבי יושבי-הראש הקודמים.

יעקב מרגי: זה בדיוק כמו הבדיחה על אחד שרצח את הוריו מבקש רחמים כיוון שהוא יתום.

יעקב מרגי: ההלקאה העצמית בחברי הכנסת, בבניין הזה, בסמל הלאומי הזה, הורידה את ההילה סביב כל הבניין הזה, ואין שום פלא שהיום דורשים להוריד את הזכויות האלה.

יעקב מרגי: למרות שאני בדעה שהיה צריך להוריד לכולם.

יעקב מרגי: לאותם ארבעת הראשונים ההילה עדיין נשארה, הם לא נפגעו בחטא שחטאנו בו אנחנו, התקשורת והציבוריות הישראלית.

יעקב מרגי: רבותי, צריך להודיע לעם הזה סוף סוף שאין משהו אחר, זה הפרלמנט שלנו.

יעקב מרגי: ימשיכו להכות בו, כך הם ירגישו, ואף אחד לא יבוא לכאן, ונישאר עם אותה רמה, ואחר כך נאמר: אין מנהיגות בישראל.

יעקב מרגי: זו הסיבה שהיום זה על הפרק.

יעקב מרגי: הרי אם היתה הילה לכל הבניין הזה ולחברי הבית הזה, לא היו מבקשים להוריד את התנאים האלה.

גדעון סער: אדוני היושב-ראש, זה לא ארבעה, זה שלושה, ברמן, שילנסקי והלל.

אבי בלשניקוב: שבח וייס.

יעקב מרגי: רבותי, אני מקריא את סיכום הדברים.

יעקב מרגי: 1.

יעקב מרגי: יושבי-ראש שפרשו לפני אמצע 1996: ברמן, הלל, שילנסקי ווייס, לא נוגעים בזכויותיהם.

יעקב מרגי: 2.

יעקב מרגי: מי שפרש אחרי 1996: תיכון, בורג, ריבלין, דליה איציק והבאים אחריהם – רכב ושירותי משרד חמש שנם מיום סיום הכהונה.

יעקב מרגי: מי שחלפו חמש שנים מיום סיום הכהונה, יקבל תקופת הסתגלות לעניין הרכב, הוא יוכל להחזיקו עד שלושה חודשים נוספים.

יעקב מרגי: זו ההצעה שלי, אלא אם כן חברי הכנסת יתגייסו.

יעקב מרגי: שלושה חודשים זה סביר, אם אני נותן שנה זה מוגזם.

יעקב מרגי: שלושה חודשים מיום ההצבעה, קרי, 1 בינואר 2008.

ארבל אסטרחן: גם עד שיתפרסם ייקח זמן.

יעקב מרגי: פירוט הזכויות: רכב לחמש שנים, ליסינג או החזקת רכב או הוצאות נסיעה כנגד קבלות כמו שמקובל בנבחרים, כולם כמו חברי כנסת מכהנים, וכמובן הגבלות נוספות שבהצעת המנכ"ל.

יעקב מרגי: לשאלתו של חבר הכנסת גבאי.

יעקב מרגי: בהצעת המנכ"ל יש מגבלות לכל השאלות ששאלת.

יעקב מרגי: מי שמבקש תשלום להחזקת רכב, זה יהיה לתשלום רק על רכב שנמצא בבעלותו ובשימושו.

יעקב מרגי: אם הוא מכהן במשרה ציבורית שבה זכאי לרכב, לא יקבל כפל הטבות.

יעקב מרגי: לא זכאי להוצאות עבור רכב כשמשולמים בשבילו תשלומים ממקור ציבורי אחר.

יעקב מרגי: שירותי משרד – לפי הצעת המנכ"ל ייכללו רק הדברים הבאים: משרד, לרבות ריהוט וציוד משרדי, כוח-אדם בהיקף של שתי משרות, בעלות שלא תעלה על משכורת שני עובדי לשכת שרים ומנכ"לים בדרגה 43.

יעקב מרגי: שכר עובד כזה כיום, לידיעת החברים, 10,643 שקלים ברוטו.

יעקב מרגי: כיום הזכאות היא למי שכיהן 18 חודשים לפחות או מלוא תקופת כהונתה של כנסת, ובלבד שלא כיהן פחות משנה.

יעקב מרגי: רבותי, היקפנו הכול.

זאב אלקין: אני מבקש, אדוני היושב-ראש, להעמיד להצבעה את ההסתייגות שלי, כמו שהוסיפה היועצת המשפטית את העניין שלא יהיה כפל הטבות, שכל הזכויות הנלוות האלה יחולו על יושב-ראש הכנסת לשעבר שעיקר שהותו בארץ, על פי ההגדרות בחוק הביטוח הלאומי סעיף קטן (ג) בתוך סעיף 14א.

יעקב מרגי: מקובל על החברים?

קריאות: כן.

חיים אורון: מישהו ייסע לקורס בהרווארד של שלושה חודשים.

זאב אלקין: הוא יוותר על ההטבות.

יעקב מרגי: רבותי, נוסיף את ההסתייגות.

ארבל אסטרחן: אני צריכה לבדוק בדיוק את התנאים.

ארבל אסטרחן: הביטוח הלאומי מקושר למשרד הפנים ויודע מתי אדם נכנס ויוצא מהארץ, לכנסת אין ידיעה על אדם שכבר לא מכהן בה.

אבי בלשניקוב: נמצא את המנגנון.

זאב אלקין: אם נמצא מנגנון ל-80,000 קשישים, יימצא מנגנון לשישה אנשים.

אבי בלשניקוב: העיתונות זה המנגנון הטוב ביותר.

זאב אלקין: שהם יחתמו על הצהרה, חזקה עליהם שלא ישקרו.

ארבל אסטרחן: נאמר שכל הזכויות יהיו ליושב-ראש שכיהן לפחות שנה, אולי יש להגיד, מי שכיהן לפחות 18 חודשים.

גדעון סער: למה 18 חודשים?

ארבל אסטרחן: היום מי שכיהן לפחות 18 חודשים או כנסת אחת.

ארבל אסטרחן: בישיבה הקודמת עלתה פה הערה, מי שכיהן כנסת אחת, אבל היא כיהנה חצי שנה, הוא יהיה זכאי לרכב ולשירותי משרד חמש שנים?

גדעון סער: אין דבר כזה.

יעקב מרגי: רבותי, אנחנו משאירים את זה כמו שזה היום.

יעקב מרגי: רבותי, אני מביא את הצעת הסיכום שלי להצבעה בתוספת ההסתייגות של חבר הכנסת אלקין, שתילקח מהפרוטוקול.

ארבל אסטרחן: נצביע עליה בנפרד, זה עניין חדש.

יעקב מרגי: מי בעד ההצעה כפי שהצעתי בסיכום?

ראובן ריבלין: אני מודיע שאני לא משתתף בהצבעה.

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: הצבעה בעד – תשעה נגד – שניים נמנע – אין אושרה הצעתו של יושב-ראש ועדת הכנסת, חבר הכנסת מרגי

יעקב מרגי: בעד הצביעו תשעה חברים, נגד שניים, נמנעים אין.

יעקב מרגי: ההצעה של הוועדה התקבלה.

יעקב מרגי: אני מביא להצבעה את הסתייגותו של חבר הכנסת אלקין.

יעקב מרגי: לטובת הפרוטוקול, הוא יחזור עליה שוב.

זאב אלקין: כל הזכויות הנלוות האלה יחולו על יושב-ראש הכנסת לשעבר שעיקר שהותו בארץ על פי ההגדרות בסעיף קטן (ג) בסעיף 14א של חוק הביטוח הלאומי.

יעקב מרגי: מי בעד?

יעקב מרגי: מי נגד?

יעקב מרגי: מי נמנע?

יעקב מרגי: הצבעה בעד - 9 נגד – 1 נמנעים – 1 ההסתייגות של חבר הכנסת זאב אלקין אושרה.

יעקב מרגי: רבותי, בעד ההסתייגות של חבר הכנסת אלקין תשעה, נגד אחד, נמנע אחד.

יעקב מרגי: אני מודה לחברים, הישיבה נעולה.