ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 273, 2007-09-11 10:30

מיכאל מלכיאור: שלום לכולם.

מיכאל מלכיאור: היום הרת עולם זה לא רק הריון אלא סיום של הריון.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקווים בע"ה ובהרבה כוחות לסיים את המלאכה שלנו.

מיכאל מלכיאור: עקבתי בענין רב אחרי המו"מ שנעשה בשקידה וברצינות על ידי כל הכוחות בכלל הנושאים, ושמחתי לראות שעם לחץ מאוד מתון מצידנו והרבה רצון של האוניברסיטה ושל משרדי הממשלה והוועדה של הספריה, כמעט כל הנושאים הגיעו לסיכומים ויש עוד דברים שצריך להגיע לגביהם לסיכום אבל הם לא קשורים לחקיקה.

מיכאל מלכיאור: קיבלתי בשורה אתמול מחיים הלפרין, לגבי המו"מ בנושא הכספי, שזה ודאי מו"מ חשוב וחיוני אבל גם אמרתי לו שמאחר וזה לא צריך להיות חלק מהחוק, זה חייב להיות וזה חייב להגיע לסיכום.

מיכאל מלכיאור: אבל מאחר ויש כבר יותר מראשית של סיכומים, הדברים הולכים ונסגרים גם בתחום הזה, אני לא חושב שאנחנו צריכים להעלות את זה על השולחן היום.

מיכאל מלכיאור: צריך לדעת שזה נמצא ברקע ושיש מהלך שמוביל לקראת הסוף ולקראת סוף טוב והסכמה, שבאמת באה בעקבות רצון טוב של כל הגורמים להגיע לסיכומים.

מיכאל מלכיאור: אלה הדברים העקרוניים ואנחנו רוצים לסיים את הפרטים.

גלי גרוס: אם אפשר, בהקשר של מה שאמרת קודם:

גלי גרוס: כל מה שאמרת מקובל וגם אני קיבלתי עדכון ואנחנו לא מעורבים בדברים ויש התקדמות מאוד יפה, אבל עדין צריך לסגור את הקצוות.

גלי גרוס: פורמאלית, וזה לא מונע את הדיון היום ואת ההצבעה היום, עמדת ועדת שרים היתה שעד שלא נסגור את כל הסוגיות, הממשלה לא תומכת.

גלי גרוס: אנחנו מקווים, לפי לוח הזמנים שנמסר לנו, שעד שזה יעלה למליאה, שמילא זה אמור להיות בעוד תקופה מסוימת, הנקודות האלה יסגרו ולכן גם פורמאלית תהיה תמיכת ממשלה ואם לא, אפשר יהיה לחכות שבוע או משהו כזה כדי שכל הקצוות יסגרו.

מיכאל מלכיאור: נשמח לעשות את זה בלי תמיכת ממשלה.

מיכאל מלכיאור: סתם...

מיכאל מלכיאור: בחוק הזה, אני לא מתחייב שכך זה יהיה בחוקים אחרים, נעשה את זה רק בהסכמת כל הגורמים ולכן, אני שמח שזה הולך לקראת סגירה ואני לא רואה מניעה שנוכל היום לסכם ולהצביע.

מיכאל מלכיאור: זאת תהיה זכות גדולה ואני שמח שהיה לנו חלק לא מבוטל בזכות הזאת.

מרב ישראלי: כיוון שנעשתה הרבה מאוד עבודה ויש סעיפים חדשים וסעיפים שהיינו אמורים לסגור אותם, אני מציעה שנעבור מהתחלה על הצעת החוק, ואני אגיד איפה יש שינויים.

מרב ישראלי: בהגדרה של "אוסף": גלי, נשאר לכם הענין של הפריטים/נכסים.

מרב ישראלי: את זה נסגור סופית, מה המינוח המתאים.

מרב ישראלי: הוספו כל מיני הגדרות וזה טכני ולכן אני לא עוברת על זה.

מרב ישראלי: גם ההגדרה של "נכס" היא באותו ענין ניסוחי.

מרב ישראלי: הדבר הראשון שרצינו להעלות היום: בסעיף 4, "תפקידי הספריה הלאומית", 1 זה לאסוף לשמר ולטפח וב-2 יש את הנושא של העמדה לרשות הציבור של אוספי הספריה.

מרב ישראלי: כאן יש בקשה.

מרב ישראלי: כרגע כתוב כך: "[להעמיד לרשות הציבור את אוספי הספריה, במגמה] לאפשר לציבור, בישראל ומחוצה לה, נגישות הולמת וסבירה לאוספי הספריה, בין השאר באמצעים טכנולוגים מתקדמים.

מרב ישראלי: " אולי תסבירו את החשש שלכם.

מרב ישראלי: יש פה גם הצעה חלופית: לאפשר לציבור בישראל, בלי הסוגריים.

שמואל הר נוי: הנושא של נגישות לציבור והעמדה לציבור הם שני מושגים שמחייבים חשיבה, כי יש דברים שלא נוכל להעמיד לציבור אלא נצטרך לאפשר לציבור.

שמואל הר נוי: אני חושב ש"להעמיד לציבור" רחוק מדי ואנחנו מבקשים שזה יהיה "להנגיש לציבור", שתהיה אפשרות הנגשה לציבור.

שמואל הר נוי: "להעמיד לציבור" זה הרבה יותר חזק ויש לנו אוצרות שמה לעשות?

שמואל הר נוי: מחר יבוא מישהו ויגיד אתם צריכים להעמיד את זה לרשותי, אני חלק מהציבור, וכאן יכולה להיות בעיה.

שמואל הר נוי: אז בהחלט נעשה את המקסימום אבל שזה יהיה בהנגשה.

שמואל הר נוי: זה גם מה שממליץ השופט זמיר, ויש את הניסוח.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שיש במשמעות הסעיף מה שאתם חוששים ממנו, בפרט שזה כתוב במגמה לאפשר.

מיכאל מלכיאור: גם העמדה זה במגמה לאפשר הנגשה ולכן, מוסבר בסעיף בהחלט, כפי שהוא מנוסח, אבל אם אתם כל כך חוששים מזה, לא על זה יקום וייפול דבר.

מיכאל מלכיאור: ..

טנה שפניץ: אנחנו מאוד חוששים, אתמול פרופסור זמיר עוד דיבר אתי והוא חושב שזה עלול לסבך וזה לא דרוש.

מיכאל מלכיאור: אין צורך להוסיף מלים כשיש הסכמה.

מיכאל מלכיאור: נשאיר את זה ככה.

שמואל הר נוי: מוחקים את הסוגרים.

מיכאל מלכיאור: ומתחילים בלאפשר.

מיכאל מלכיאור: זה קצת מוזר...

מרב ישראלי: אני חשבתי שאולי יהיה: להעמיד לרשות הציבור...

מרב ישראלי: באמצעות מתן אפשרות לציבור במקום "במגמה".

שמואל הר נוי: זה מסבך.

מרב ישראלי: זה נראה לי אחד מהתפקידים של הספריה.

מרב ישראלי: "לאפשר לציבור" זה קצת חלש מדי.

מרב ישראלי: הרעיון הוא שזו ספריה ציבורית.

דוד בלומברג: אסור לנו פה להתפרק מהנכסים באמצעות הדרך הזאת.

דוד בלומברג: הספריה הלאומית היא לא ספריה ציבורית לכל דבר.

מרב ישראלי: התכוונתי במובן של ספריה לאומית.

מרב ישראלי: ..

דוד בלומברג: ספריות לאומיות בעולם נוהגות לשמר את הרכוש שלהן ולגרום לזה שגם תשארנה נגישות כשהן מנגישות דברים והם אומרים: הואל ובוא לראות את הדברים.

מרב ישראלי: אין מחלוקת על עצם הענין.

מרב ישראלי: בסדר?

מיכאל מלכיאור: אנחנו משאירים את זה כך.

מרב ישראלי: לתשומת הלב, בסעיף 4(3), אחרי המילים "בתחומי הרוח" המילה "והחברה".

מרב ישראלי: אתם רוצים להסביר מדוע?

דוד בלומברג: בהתאם לדוח ועדת זמיר, אנחנו מדברים על מדעי הרוח.

דוד בלומברג: לגבי מדעי החברה, יש ספרית מחקר אחרת של האוניברסיטה העברית.

דוד בלומברג: המטרה, בהיבט של האוניברסיטה העברית, זה ספריית מדעי הרוח.

דוד בלומברג: המשמעות של תוספת המילה "חברה" היא מאוד רחבה ולא בסקופ של הספריה.

מרב ישראלי: הסיפא מתייחס לחלק השני.

שמואל הר נוי: הוא מרחיב.

טנה שפניץ: זה יורד מהאחריות של האוניברסיטה וגם כאן האוניברסיטה לא ביקשה את זה.

מיכאל מלכיאור: בסדר, לכן זה הושמט.

מרב ישראלי: סעיף 6, אני אקריא כי היה שינוי בנוסח...

טנה שפניץ: פרופסור זמיר הציע אולי להוריד את המלים "לפי בקשה" ככל שתמצא חברת הספריה הלאומית.

טנה שפניץ: לדעתו, זה אחד התפקידים של הספריה לייעץ לספריות אחרות והן לא חייבות לקבל את הצעתה.

טנה שפניץ: לכן, הוא מציע להעניק גם ייעוץ לספריות אחרות, גם אם אין בקשה מפורשת.

טנה שפניץ: לא צריך את הבקשה?

שמואל הר נוי: אפשר להוריד את הבקשה.

מיכאל מלכיאור: זה מחזק את זה קצת.

שמואל הר נוי: אז אמרנו שזה להעביר את הזקנה את הכביש.

שמואל הר נוי: ..

טנה שפניץ: עכשיו מעבירים אותה יותר בעדינות.

טנה שפניץ: בסעיף 4(7), הוא הציע להוסיף שזה יהיה בישראל ובמדינות אחרות.

טנה שפניץ: זאת היתה הכוונה, לקיים קשרים עם ספריות וארכיונים וכולי.

מרב ישראלי: אבל זה מוסדר ב-4(6).

מרב ישראלי: אחד בישראל והשני היה אמור להיות בחו"ל.

מרב ישראלי: ..

מרב ישראלי: זה ייעוץ לעומת קשר ולא נראה לי שיש בעיה עם זה.

מיכאל מלכיאור: יש ספריות שהן לא של יהודים...

טנה שפניץ: גם וגם.

טנה שפניץ: בישראל ובמדינות אחרות.

מוטי שחר: מוסדות תרבות וחינוך בישראל, זה ממש לא היה בסעיף.

מוטי שחר: כמו שגלי אמרה, את הסעיף של ישראל אפשר להכניס שם.

טנה שפניץ: האם יש למישהו התנגדות שהספריה תקיים קשר עם ספריות ציבוריות, ארכיונים וכולי?

מרב ישראלי: אני מזכירה לכם שבסעיף (5) הורדנו את המוסדות והשארנו רק את התלמידים.

גלי גרוס: סעיף 4(6) הוא הרבה יותר רחב, הוא אפילו לא אומר למי.

מרב ישראלי: אבל ייעוץ זה לא כמו קיום קשר.

מרב ישראלי: אפשר להוסיף ב-4(6)...

שמואל הר נוי: אפשר להוסיף "בישראל ובמדינות אחרות".

מרב ישראלי: היתה לכם בעיה עם מוסדות החינוך והורדנו את זה בסעיף קודם.

מיכאל מלכיאור: אמרנו ספציפית לגבי הקהילות היהודיות ב-4(6).

מיכאל מלכיאור: לפני כן, אפשר לכתוב "בישראל וברחבי העולם" או משהו דומה.

מיכאל מלכיאור: ב-4(7).

מיכאל מלכיאור: כתוב שם.

מרב ישראלי: רק במדינות אחרות.

מוטי שחר: כיוון שכל השאר הוסדרו בסעיפים 4,5,6.

מיכאל מלכיאור: די, מספיק.

מיכאל מלכיאור: הכל כתוב פה.

גלי גרוס: אז כן כותבים או לא?

מרב ישראלי: לא.

מרב ישראלי: (7) אמור להיות קשר עם העולם.

מיכאל מלכיאור: בחזרה לסעיף (6).

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא פותחים הכל מחדש.

מרב ישראלי: פה עשינו הבהרה ניסוחית לגבי מעמד החברה.

מרב ישראלי: גם ב-(7) יש ניסוח חדש: "במילוי תפקידיה תפעל חברת הספריה הלאומית באופן עצמאי והיא תהיה בת חורין לכלכ כטוב בעיניה, את ענייניה במסגרת תקנונה ותקציבה, ובכפוף להוראות חוק זה והתקנות לפיו".

מרב ישראלי: הסעיף של המניות גם נוסח מחדש ואקרא אותו, וגלי תסביר.

מרב ישראלי: אז היתה בעיה של מניות רדומות והיו כל מיני טענות.

מרב ישראלי: נעשה הסדר אחר, בעקבות ייעוץ שהתקבל ממומחים לדיני חברות וגלי תסביר אותו.

מרב ישראלי: "8.

מרב ישראלי: (א) המניות בחברת הספריה הלאומית יהיו בבעלות המנויים בפסקאות (1) עד (3), בשיעורים המפורטים באותן פסקאות: (1) המדינה – 50 אחוזים מההון הרשום הראשוני; (2) האוניברסיטה העברית בירושלים – 25 אחוזים מההון הרשום הראשוני; (3) מוסדות ממלכתיים או גופים ציבוריים, שעליהם הסכימו המדינה וכן האוניברסיטה העברית בירושלים – כל עוד היא בעלת מניות בחברה – 25 אחוזים מההון הרשום הראשוני; (4) לענין זה, "ההון הרשום הראשוני" – ההון הרשום שיקבע בתקנון החברה במועד תחילת פעולתה.

מרב ישראלי: (ב) על אף הוראות סעיף קטן (א) רשאי בעל מניות בחברה להעביר מניותיו למוסדות ממלכתיים או לגופים ציבוריים, ורשאי דירקטוריון החברה להקצות מניות למוסדות או לגופים כאמור, ובלבד שהתקיימו כל אלה: (1) המדינה, וכן האוניברסיטה העברית בירושלים – כל עוד היא בעלת מניות בחברה, הסכימו להעברה או להקצאה לפי העניין; (2) לאחר ההעברה או ההקצאה תמשיך המדינה להחזיק בשיעור המניות הגבוה ביותר.

מרב ישראלי: (3) בהקצאת מניות – האסיפה הכללית החליטה על הגדלת ההון הרשום הראשוני של החברה כמשמעותו בסעיף קטן (א), וטרם ההחלטה האמורה הוצגה בפניה עמדת המועצה לענין זה.

מרב ישראלי: (ג) המדינה והאוניברסיטה העברית לא יסכימו להעברת מניות או להקצאתן, לגוף ציבורי, לפי סעפים קטנים (א) או (ב), אלא לאחר ששוכנעו כי הגוף הציבורית מתאים לשמש בעל מניות בחברה, וכי הוא בעל יכולת לעמוד בהתחייבויות שנטל על עצמו כבעל מניות; הסכמת המדינה כאמור תינתן בהחלטת הממשלה, במליאתה, לאחר שהוצגה בפניה עמדת החברה.

מרב ישראלי: " זה דומה להוראות שהיו קודם.

מרב ישראלי: "(ד) אין בהוראות סעיף זה כדי למנוע העברה או הקצאה של מניות לפי סעיף זה, בתמורה, בכפוף להוראות כל דין ובכלל זה, סעיף 345טו לחוק החברות.

מרב ישראלי: (ה) לא יהיה תוקף להעברה או הקצאה של מניות בחברה, שלא בהתאם להוראות סעיף זה.

מרב ישראלי: "

גלי גרוס: המנגנון ששונה הוא יחסית טכני.

גלי גרוס: בגלל שאמרו לנו שמניות שמעולם לא הוקצו, ספק אם הן יכולות להיות "מניות רדומות" כהגדרתן בחוק החברות, הלכנו עם רעיון קצת אחר.

גלי גרוס: בחברה יש הון רשום שהוא סך כל המניות שאפשר להקצות ומתוכו הדירקטוריון מקצה.

גלי גרוס: נניח שההון הרשום הוא 100, הדירקטוריון יכול להקצות עד 100 ואחרי שמגיעים ל-100 האסיפה הכללית צריכה להגיד את ה-100 ל-200 כדי שאפשר יהיה לקצות עוד 100.

גלי גרוס: אנחנו התייחסנו למנגנון שמתייחס להון הרשום, שאומר שבתקנון של החברה חייב להיקבע הון רשום ראשוני, 50 אחוז ממנו ילך למדינה, 25 אחוז לאוניברסיטה ו-25 אחוז לעוד גופים, כפי שיקבע.

מרב ישראלי: ההקצאה חשובה.

גלי גרוס: האסיפה הכללית, שבמקרה הזה תהיה בעלי המניות האמיתיים ולא המועצה, תגדיל את ההון הרשום עד כמה שהיא מוצאת לנכון.

גלי גרוס: היא תצטרך לקבל את עמדת המועצה בהקשר הזה ולכן חשבנו שחשוב לה לשמוע את המועצה לגבי הכנסת גורמים נוספים לתוך החברה, ואז, אחרי זה הדירקטוריון יוכל להקצות מתוך ההון הרשום החדש כמה שהוא ימצא לנכון בכפוף להסכמת המדינה והאוניברסיטה, לזה שהמדינה תישאר בעלת השיעור הגדול ביותר של מניות.

מרב ישראלי: צריך להסביר שזה לא 50 אחוז אלא השיעור הגבוה ביותר בין כלל בעלי המניות.

מרב ישראלי: אם יהיו יותר בעלי מניות, לכל אחד יהיה 10 ולה יהיה 30, היא עדין בעל המניות הגודל ביותר.

גלי גרוס: זה לא שינינו, זה היה במקור כי כבר בהתחלה היא 50 ולכן, כל דילול, כל הקצאה של מניות בהגדרה מורידה אותה מתחת ל-50 והרעיון היה שתישאר הכי גדולה ובעצם "בעלת השליטה", למרות שאין לה שליטה פורמאלית.

גלי גרוס: עוד סעיף שהוספנו במפורש:

גלי גרוס: קבענו שאם העברה או הקצאה של מניות בניגוד לסעיף הזה או שלא בהתאם לסעיף הזה היא חסרת תוקף, פשוט כדי להבהיר מה שחשבנו שהוא די ברור אבל הוא לא.

פפי יקירביץ: לא פתרתם את הבעיה שהעלינו בזמנו, שאם האוניברסיטה בשלב כל שהוא תרצה להיפטר מהמניות שלה, היא לא יכולה לעשות את זה.

גלי גרוס: לא אמרנו שאת לא יכולה לעשות את זה אבל לא קבענו במפורש שאת כן יכולה לעשות את זה.

גלי גרוס: באופן פורמאלי, אם המדינה לא תסכים, אז היא צריכה לעשות זאת משיקולים סבירים.

גלי גרוס: היא לא יכולה שלא להסכים סתם, כי לא בא לה.

גלי גרוס: אם את רוצה להעביר את המניות שלך למישהו אחר, אז מן הסתם המדינה צריכה לראות שהמישהו הזה הוא בסדר והוא יכול לשמש בעל מניות כמו לגבי כל בעל מניות חדש שנכנס.

גלי גרוס: אם יש לך בעיה עם זה שהמדינה מערימה קשיים שלא נראים סבירים ולא משיקולים עניינים, תמיד אפשר לתקוף את המדינה.

פפי יקירביץ: נכון, אבל זהו איזה שהוא הסדר מאוד יוצא דופן...

גלי גרוס: כל אחד אחר הוא בדיוק באותו מצב כמו האוניברסיטה.

גלי גרוס: כל גוף ציבורי, הסוכנות, כל גוף אחר שנכנס, גם הוא לא יכול להעביר מניות לאף אחד אחר.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: יש הסכמה.

פפי יקירביץ: בנקודה הזאת אני אצטרך לחזור לכאן.

מרב ישראלי: אין לחזור, אנחנו מסיימים היום.

מיכאל מלכיאור: בשביל זה קיבלתם הרבה זמן.

מרב ישראלי: פפי, זה הנוסח שאושר.

מרב ישראלי: סעיף 9 – זה סעיף שנוסח מחדש.

מרב ישראלי: אני מזכירה שכדי להרחיק את בעלי המניות ממי שמפעיל את הספריה בפועל, בניגוד למה שקורה בחברה רגילה שבה יש סמכויות מסוימות לאסיפה הכללית באופן כללי, חוץ מדברים ספציפיים כמו שגלי הסבירה קודם בנושא של הקצאת המניות, העבירו בחוק באופן מפורש את הסמכויות שנתונות בדרך כלל לאסיפה כללית בחברה למועצה.

מרב ישראלי: הסעיף הזה בא לומר את הדבר הזה רק באופן מפורט, לגבי סמכויות שונות שקבועות בחוק החברות ואקרא אותו.

מרב ישראלי: "הפעלת זכויות בעלי מניות וסמכויות האסיפה הכללית.

מרב ישראלי: ההחזקה במניות החברה לא תקנה זכות הצבעה באסיפה הכללית או זכות למנות דירקטור, ויחולו הוראות אלה: (1) המועצה תהווה את האסיפה הכללית של חברת הספריה הלאומית, ובכלל זה תמנה את דירקטוריות החברה, אולם לא תהווה אסיפה כללית לענין הגדלת ההון הרשום של החברה; (2) זכויות ההצבעה באסיפה הכללית, למעט לענין הגדלת ההון הרשום של החברה, יהיו נתונות לחברי המועצה בלבד; יתר הזכויות המוקנות לבעלי מניות לפי חוק החברות יהיו נתונות לחברי המועצה, וזאת בלי לגרוע מזכויות בעלי המניות בחברה לפי הוראות פסקה (3); לענין הפעלת הזכויות כאמור, יראו כל חבר מועצה כמי שיש לו 1/14 מההון המונפק של החברה ומזכויות ההצבעה באסיפה הכללית שלה; (3) ההחזקה במניות החברה תקנה לבעליהן זכויות אלה בלבד:" זה הכלל, שהמועצה מפעילה את סמכות האסיפה הכללית אבל יש זכויות מסוימות ששמרנו לבעלי המניות, כדי שהם עדין יוכלו להיות בתמונה.

גלי גרוס: רובן זה בנוסף לסמכויות של חברי המועצה והמועצה.

מרב ישראלי: "(3) ההחזקה במניות החברה תקנה לבעליהן זכויות אלה בלבד: (א) הזכות לעין במסמכי החברה ולדרוש מידע לפי סעיפים 184 עד 187 לחוק החברות; (ב) הזכות לדרוש כינוס המועצה בשבתה כאסיפה הכללית לפי סעיפים 63 עד 65 לחוק החברות, בשינויים המחויבים ובשינויים אלה: (1) הזכות לפי סעיף 63 לחוק החברות תהא נתונה לבעל מניות בחברה, אחד או יותר, שלו 10 אחוזים לפחות ממניות החברה; (2) הזכות לפי סעיף 64 לחוק החברות תהא נתונה לכל אחד מבעלי המניות שדרשו את כינוס האסיפה לפי סעיף 63 לחוק החברות; (ג) הזכות לבקש לכלול נושא בסדר היום של האסיפה הכללית של החברה, לפי סעיף 66 לחוק החברות, בשינויים המחויבים ובשינוי זה: הזכות כאמור תהא נתונה לכל אחד מבעלי המניות בחברה; (ד) זכויות לפי הפרק השלישי לחלק החמישי לחוק החברות;.

מרב ישראלי: .."

גלי גרוס: זו הגנה נגזרת.

מרב ישראלי: "(ה) זכויות משתתף לפי פקודת החברות [נוסח חדש], התשמ"ג-1983, בכפוף להוראות לפי חוק זה; (ו) זכויות הצבעה באסיפה הכללית של החברה לענין הגדלת ההון הרשום; (ז) זכויות אחרות הנתונות לבעל מניות לפי כל דין, שיקבע שר המשפטים, באישור ועדת החינוך, התרבות והספורט של הכנסת.

מרב ישראלי: "

גלי גרוס: הערה ניסוחית: גם בפתיח של 9 כתוב:

גלי גרוס: אחזקה במניות החברה לא תקנה זכות הצבעה באסיפה הכללית למעט כאמור בפסקה לענין הגדלת ההון הרשום, פסקה 3(ו).

מרב ישראלי: בסדר.

מרב ישראלי: סעיף 10, הרכב המועצה.

מרב ישראלי: פה היתה הערה של פרופ' זמיר, שנדון בה בענין של הנוסח, איך אנחנו קובעים את המועצה.

דוד בלומברג: אני בקשתי להכניס את סעיף 3 לפני 2.

גלי גרוס: בסדר.

מרב ישראלי: צודק.

זאב אלקין: שאלה לגבי סעיף 10א(12): יש כאן תשובה בעקבות ההערה שלנו, רק לא על זה דיברנו.

מרב ישראלי: אני חושבת שזה מה שטל תיקנה לכם.

מיכאל מלכיאור: שינו בנוסח בנושא של העולים, שבמקום שאחת מקבוצות העולים כתוב:

מיכאל מלכיאור: הבקיא בתרבות של אחת מקבוצות העולים.

אריה אלדד: יכול להיות אשכנזי שחוקר את תרבות תימן.

זאב אלקין: זאת לא היתה הכוונה.

זאב אלקין: כמו שלא כתוב על נציג המגזר הערבי והדרוזי מישהו שבקיא בתרבות ערבית, ואז זה מעביר את זה לזירה אחרת.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שזה יתוקן אצל הנסחית.

גלי גרוס: השאלה מה הכוונה?

מיכאל מלכיאור: אחד מקבוצות העולים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נגדיר עולים משנה זו או אחרת.

מיכאל מלכיאור: אחד מקבוצות העולים במדינת ישראל.

מוטי שחר: זה גם מי שעלה ב-48.

מוטי שחר: הנסחית לא העלתה פתאום את הרעיון...

זאב אלקין: גם בניסוח כרגע זה בדיוק אותה בעיה, כי מה זה קבוצות ועלים?

מיכאל מלכיאור: אנחנו נוריד את המשפט בסעיף 10א(12): "ואחד לפחות הבקיא בתרבות של אחת מקבוצות העולים".

מרב ישראלי: אולי אפשר את שני התנאים, הוא גם נמנה על האוכלוסייה הערבית, הדרוזית או הצ'רקסית והוא גם בקיא.

גלי גרוס: הרעיון היה שהמועצה תיתן ביטוי לתרבויות של העולים ושיהיה לבזה ביטוי במועצה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לפתוח את זה.

מיכאל מלכיאור: מה שאתה שואל לגבי אחד מקבוצות העולים, אתה יכול להגיד שגם בנוסח הזה, האם מי שבקיא בתרבות הוא זה שבא לבכן ב-48 וזה לא הנושא.

מיכאל מלכיאור: ברור לגמרי מה אנחנו רוצים.

מרב ישראלי: אני מנסחת כרגע כך: הנמנה על אחת מקבוצות העולים ובקיא בתרבותה.

מרב ישראלי: משהו כזה.

מרב ישראלי: הסעיפים של אי תלות וניגוד עניינים, הענין נפתר?

מירב שביב: לא שינינו.

מרב ישראלי: אני אקריא את סעיף 13 כי עשינו פה ניסוחים חדשים: "תקופת כהונה.

מרב ישראלי: תקופה כהונתו של חבר מועצה תהיה ארבע שנים, וניתן לשוב ולמנותו לתקופת כהונה נוספת, ואולם תקופת כהונתם של חברי המועצה המנויים בסעיף (10)(א)(1) ו-(2), תהיה כל עוד הם מכהנים בתפקידם; חבר מועצה, למעט עובד המדינה כאמור בסעיף 10(א)(3), שכיהן בה שתי תקופות כהונה ברציפות לא ימונה לתקפות כהונה רצופה נוספת".

גלי גרוס: אין לנו עדין הסכמה.

מרב ישראלי: לגבי הפסקת כהונה, אני מזכירה שהיו כמה עילות שזה התפטרות שאוחדה להיות חבר בגוף, הרשעה וכולי.

מרב ישראלי: רצו לתת פה אפשרות ליועץ המשפטי לממשלה, אם הוא רואה שדברים לא מתנהלים כראוי לפנות בענין הזה והסעיף אומר כך: "14(ב).

מרב ישראלי: בלי לגרוע מהוראות סעיף קטן (א), רשאי היועץ המשפטי לממשלה לקבוע כי התקיימה עילה להפסקת כהונה המנויה בסעיף קטן (א)(3) או לדרוש ממי שמינה את חבר המעוצה להפסיק את כהונתו בשל עילה כאמור בסעיף קטן (א)(4), אף אם המעוצה לא עשתה כן.

מרב ישראלי: "

גלי גרוס: לפי הנחיות היועץ אנחנו צריכים לקבל אישור שאנחנו מוסיפים ליועץ סמכויות ולא הספקנו לקבל את האישור הזה.

גלי גרוס: אם אפשר להשאיר את זה בכפוף להסכמת היועץ, כמובן שזה הכי טוב.

גלי גרוס: אם אי אפשר לעשות כזה דבר, בלית ברירה אנחנו מוכנים גם להוריד את זה.

גלי גרוס: אני לא יכולה להסכים למשהו שמנוגד - -

מרב ישראלי: זו בעיה.

מיכאל מלכיאור: למה את לא יכולה להרים טלפון ליועץ עכשיו ולקבל אישור?

גלי גרוס: אליו ישירות אני בטח לא יכולה.

גלי גרוס: ניסיתי לתפוס את העוזרת שלו ולא הצלחתי.

גלי גרוס: אולי עד סוף הדיון אצליח אבל היא צריכה לשאול אותו.

מיכאל מלכיאור: לא תהיה לו שום בעיה הם זה.

מיכאל מלכיאור: צריך להיות מעשיים.

מיכאל מלכיאור: אם יש לו בעיה עם זה, נעשה רביזיה.

מיכאל מלכיאור: הדבר הזה זו סמכות וזה רק אם המועצה לא עשתה וכולי.

מיכאל מלכיאור: אני מציע לקבל את זה כמות שזה, אני מוכן לקחת את הסיכון.

זאב אלקין: בכל הזמן שהיה, לא היה זמן להשיג אותו?

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שהם עבדו קשה.

אריה אלדד: זה באמת לא דבר שיש סיכוי שהוא לא יסכים.

מיכאל מלכיאור: פורמאלית, אני מבין שהוא צריך להגיד "כן".

מיכאל מלכיאור: אני מבין אותך.

מרב ישראלי: אולי עד סוף הדיון בכל זאת תהיה תשובה?

מרב ישראלי: גם לגבי סעיף 14א רבתי.

מרב ישראלי: לגבי סעיף 14א אני מקריאה, זה נוסח חדש: "(א) חדל נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים או נשיא האוניברסיטה העברית לכהן כחבר המועצה, יכהן במקומו חבר אחר מבין חברי האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, שתמנה האקדמיה, או סגן מסגני נשיא האוניברסיטה העברית, שתמנה האוניברסיטה, לפי הענין, והכל, כל עוד לא הוסרה המניעה לכהונתו של חבר המעוצה או לא מונה אדם אחר לתפקיד האמור.

מרב ישראלי: (ב) חדל לכהן חבר מחברי המועצה, שאינו מנוי בסעיף קטן (א), או שאינו יכול להתמנות או לכהן בה, יפעל מי שמינה את חבר המועצה למנות חבר מועצה אחר תחתיו.

מרב ישראלי: "

פפי יקירביץ: סגן נשיא זה לא טוב.

פפי יקירביץ: שיהיה רקטור האוניברסיטה.

פפי יקירביץ: נניח שהנשיא דוחה את הקדנציה שלו ויש נשיא אחר - -

מרב ישראלי: בדיוק בשביל זה נכלל כל עוד לא זה או לא מונה אדם אחר.

זאב אלקין: אבל השאלה באיזו סיטואציה הוא חדל לכהן.

קריאות: - -

זאב אלקין: הוא יכול להיות אחד מהמפוטרים בגלל היעדרות רצופה של 3 ישיבות?

מרב ישראלי: כן.

מיכאל מלכיאור: גם שם יש הגבלות לזה.

מוטי שחר: למען הסרת ספק, את רקטור האוניברסיטה האוניברסיטה לא צריכה למנות ואפשר למחוק את המלים: שתמנה האוניברסיטה.

מרב ישראלי: בסדר גמור.

מרב ישראלי: אני מורידה את המלים "שתמנה האוניברסיטה".

גלי גרוס: אתם מתכוונים שהרקטור הוא זה שימנה?

מיכאל מלכיאור: הרקטור לא ימונה על ידי האוניברסיטה כי הוא כבר קיים.

פפי יקירביץ: נקוה שלא יהיה מצב שאין נשיא ואין רקטור.

מרב ישראלי: "סדרי עבודתה של המועצה.

מרב ישראלי: 15.

מרב ישראלי: המועצה תתכנס פעמיים בשנה לפחות, ורשאית היא לקבוע את סדרי עבודתה, ככל שלא נקבעו לפי חוק זה.

מרב ישראלי: 16.

מרב ישראלי: תוקף פעולות.

מרב ישראלי: קיום המועצה, סמכויותיה ותוקף החלטותיה פעולותיה לא יפגעו מחמת שנתפנה מקומו של חבר בה או מחמת ליקוי במינויו או בהמשך כהונתו.

מרב ישראלי: 17(א).

מרב ישראלי: הדירקטוריון.

מרב ישראלי: דירקטוריון החברה יהיה בן 11 חברים לפחות ולא יותר מ-15 חברים ובהם: (1) שישה חברים שהם אנשי סגן אקדמי במוסדות מוכרים להשכלה גבוהה, ובהם: כל עוד האוניברסיטה העברית בירושלים היא בעלת מניות בחברה – שלושה אנשי הסגל האקדמי באוניברסיטה העברית, אחד מהם לפחות בתחום מדעי היהדות, ואם האוניברסיטה העברית בירושלים אינה בעלת מניות כאמור – איש סגל אקדמי אחד באוניברסיטה העברית; (2) שלושה חברים בעלי מעמד וניסיון בתחומי המשק, הניהול והכלכלה; (3) חבר אחד שהוא מומחה בתחום הספרנות; (4) חבר אחד בעל מעמד וניסיון בתחום החינוך והתרבות; (5) עד ארבעה חברים נוספים, בתחומים המנויים בפסקאות (2) עד (4), ובלבד שלא ימונו לפי פסקה זו יותר משני חברים מכל תחום.

מרב ישראלי: " סעיף קטן (ב) הוא חדש, וכאן תגידו לנו אם זה הנוסח הסופי.

מרב ישראלי: מדובר בבדיקת הכשירות של הדירקטורים על ידי הוועדה שבודקת כשירות לתפקיד.

מרב ישראלי: "(ב) הדירקטורים יתמנו לאחד התייעצות עם הועדה לבדיקת המינויים שהוקמה לפי סעיף 60א לחוק החברות הממשלתיות (בסעיף זה – הוועדה) שתבדוק את כשירותם והתאמתם של המועמדים לכהונת דירקטור, בהתאם להוראות חוק זה; החליטה הוועדה לבדיקת מינויים שלא להמליץ על מועמד, לא ימונה המועמד למשרה כאמור.

מרב ישראלי: "

גלי גרוס: התיקון שרצינו לעשות וזה נובע גם מאיך שהוועדה פועלת בדרך כלל.

גלי גרוס: לוועדה בדרך כלל יש סמכות להגיד "כן" או "לא" לגבי כשירות אבל לגבי התאמה היא רק נותנת ייעוץ.

גלי גרוס: אם היא חושבת שמישהו לא מתאים היא אומרת: אני חושבת שהוא לא מתאים וזה לא מונע את אפשרות המינוי, זה רק מובע בפני הממנה.

גלי גרוס: אני חושבת שזה נכון גם בהקשר הזה לעשות את האבחנה שאם היא המליצה בשל אי כשירות אז לא ימונה ואם המליצה בשל אי התאמה - -

מרב ישראלי: השאלה אם להיכנס לאבחנה הזאת פה, דווקא בחוק הזה, לגבי כשירות והתאמה.

מרב ישראלי: השאלה אם אתם רוצים להעתיק את זה לפה.

גלי גרוס: בחוק החברות הממשלתיות זה קיים.

גלי גרוס: אני רוצה לעשות פה את האבחנה.

מרב ישראלי: אין לי מחלוקת על עצם הענין.

גלי גרוס: אז חייבים לכתוב את זה כי אחרת כתוב פה שאם היא ממליצה שלא, אז אי אפשר.

מרב ישראלי: אם השאלה היא שלא להמליץ על מועמד בשל אי כשירותו, האם אני צריכה להיכנס ולהגיד את ענין ההתאמה פה גם?

גלי גרוס: אמרת אותו כבר למעלה.

גלי גרוס: אמרתי שהיא צריכה לבדוק את כשירותם והתאמתם ולייעץ.

מירב שביב: השאלה אם את אומרת:

מירב שביב: תבדוק את כשירותם והתאמתם ואז את מתייחסת בסיפא רק לכשירות.

מירב שביב: צריך להיות ברור שכשירות זה סופי כי לוועדה אין את הכלים לבדוק את זה.

מרב ישראלי: נבדוק את הדברים בניסוח.

מרב ישראלי: סעיף 18(ב) יש תיקון ניסוחי: "דירקטוריון חברת הספריה הלאומית ימנה את המנהל הכללי של החברה.

מרב ישראלי: (ב) הדירקטוריון רשאי להחליט כי לחברה יהיה גם מנהל אקדמי; החליט הדירקטוריון כאמור ימנה את המנהל האקדמי, ויקבע את תפקידיו.

מרב ישראלי: " אנחנו לא קובעים פה מה החלוקה בין הניהולי לאקדמי אלא אומרים שיהיה מנהל אקדמי.

מרב ישראלי: סעיף 19, מה שהיה חבר נאמנים הפך לחבר עמיתי כבוד עקב הקונוטציה הרגילה שיש לחבר נאמנים במוסדות להשכלה גבוהה.

מרב ישראלי: אני אקריא את הסעיף: "חבר עמיתי כבוד.

מרב ישראלי: 19(א).

מרב ישראלי: האסיפה הכללית של החברה רשאי להחליט על מינוי חבר עמיתי כבוד שיכלול חברים בעלי מעמד ציבורי בתחום האקדמי או בתחום ההגות, וכן חברים בעלי מעמד בתחום העשייה הציבורית או בתחום העסקי בישראל או מחוצה לה; החליטה האסיפה הכללית על מינוי חבר עמיתי כבוד, תמנה את חבריו.

מרב ישראלי: (ב) בתקנון החברה ייקבעו הוראות לעניין מינויו, הרכבו ותפקידו של חבר עמיתי הכבוד, ככל שהאסיפה הכללית של החברה החליטה על מינויו, ובכלל זה הוראות בדבר תקופת הכהונה של חבריו והעברתם מכהונה; (ג) האסיפה הכללית והדירקטוריון של החברה רשאים להסתייע בחבר עמיתי הכבוד, בכל עניין המצוי בתחומי תפקידם, ובלבד, שלא יעבירו לו מתפקידיהם על פי דין.

מרב ישראלי: (ד) החברה רשאית להעביר לחבר עמיתי הכבוד את הדוחות הכספיים שלה ואת תכנית העבודה השנתית והרב שנתית שלה.

מרב ישראלי: " לגבי (ג), אסביר מה היתה התלבטות: בזמנו, כשדנו בסעיף הזה, החלטנו לכתוב שחבר הנאמנים יהיה מייעץ בלבד.

מרב ישראלי: כשניסחו את הסעיף עלה שאחד הדברים שרוצים לבקש מחבר הנאמנים ולהסתייע בו זה למשל בנושא של גיוס תרומות, שזה לא בדיוק ייעוץ.

מרב ישראלי: יהיו תפקידים מסוימים שחבר עמיתי הכבוד יעשה.

מרב ישראלי: מצד שני, לא רצינו שהם יעבירו להם תפקידים - -

מיכאל מלכיאור: יש להם רק חובות ולא זכויות.

שמואל הר נוי: זה רק יקרא כך.

מרב ישראלי: סעיף 20, העמדת אוספי הספריה, זה התאמה לסעיף שדיברנו עליו במטרות.

מרב ישראלי: אקריא אותו: "20(א) המנהל הכללי של החברה בהתייעצות עם המנהל האקדמי, ככל שמונה, ובאישור הדירקטוריון, יגבש כללים [להעמדת אוספי הספריה לרשות הציבור]..."

שמואל הר נוי: השאלה אם בכלל צריך להופיע פה העמדה או הנגשה.

מירב שביב: זה יותאם לסעיף ההוא.

גלי גרוס: הסוגריים המרובעים ימחקו.

שמואל הר נוי: השאלה אם הכותרת צריכה להשתנות?

מרב ישראלי: זה יותאם לניסוח שם.

מרב ישראלי: אני מורידה את הסוגריים ומתקנת את כותרת השוליים.

מרב ישראלי: סעיף 21 – הנוסח קצת השתנה.

מרב ישראלי: מקריאה: "21(א).

מרב ישראלי: דירקטוריון החברה יסווג את הספרים והפריטים/נכסים האחרים המנויים על אוספי הספריה, לצורך קביעת הגבלות על ביצוע עסקאות בהם, ורשאי הוא לקבוע סיווג שונה לצורך עסקאות שונות; סיווג כאמור ייקבע, בין היתר, בשים לב לזהות הגורמים אשר אישורם נדרש לביצוע עסקאות החברה באותם נכסים.

מרב ישראלי: (ב) סיווג כאמור בסעיף קטן (א) יכלול, בין השאר, נכסים שאין לבצע בהם עסקה, נכסים שאין כל הגבלה על ביצוע עסקה בהם, וכן נכסים שביצוע עסקה בהם טעון אישור מראש של גורם כל שהו, שיסווגו לפי זהות הגורם המאשר, ובכלל זה האסיפה הכללית, הדירקטוריון או המנהל הכללי.

מרב ישראלי: (ג) האסיפה הכללית רשאית לסווג את הנכסים/הפריטים האחרים המנויים על אוספי הספריה, כולם או חלקם, לפי הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב), בשינויים המחויבים; עשתה כן, יהיה סיווג הדירקטוריון לפי הסעיפים הקטנים האמורים, כפוף לסיווג האסיפה הכללית.

דוד בלומברג: האם זה האסיפה הכללית או המועצה?

גלי גרוס: האסיפה הכללית היא המועצה.

דוד בלומברג: אז צריך לכתוב את זה.

גלי גרוס: אני לא חושבת.

גלי גרוס: אנחנו כתבנו במפורש בהתחלה, כדי לא לחזור על זה כל הזמן.

גלי גרוס: אמרנו שהמועצה היא האסיפה הכללית.

שמואל הר נוי: ומה הבעיה אם יהיה כתוב כל הזמן "המועצה"?

גלי גרוס: אנחנו רוצים את הביטוי התאגידי.

מרב ישראלי: גלי, אנחנו נעשה בדיקת אורך אחרי שנגמור את הניסוח ונתקן במקומות שנראה לנו שזה לא ברור.

מרב ישראלי: לגבי סעיף 20(ד) היתה התלבטות, איך אנחנו מביאים לידיעת האדם שרוכש את הנכסים שיש להם סיווג מיוחד.

מרב ישראלי: נאמר שמישהו מהספריה עשה עסקה שלא כדין, בניגוד לסיווג, בלי לקבל אישור, מכר נכס שאסור לו למכור.

מרב ישראלי: הצד השלישי שקנה את הנכס יכול להיות תם לב.

מרב ישראלי: לכן, רצינו ליצור מנגנון שיאפשר בדיקה מראש לגבי הסיווג של הנכס, כדי שאדם לא ייפול בפח.

גלי גרוס: כי רצינו לקבוע שהעסקה הזאת חסרת תוקף.

גלי גרוס: גם לגבי צד ג', צריכה להיות עליו חובה לברר או איזו שהיא ידיעה.

מיכאל מלכיאור: אם הוא לא ברר זה חסר תוקף?

גלי גרוס: כן, בהחלט.

טנה שפניץ: תלוי מאיזו סיבה.

טנה שפניץ: אם זה באישור דירקטוריון, אפשר לאשר גם אחרי זה לאשר.

דוד בלומברג: לא הבנתי את 21 (ג).

דוד בלומברג: מה תפקידה של האסיפה הכללית?

פפי יקירביץ: הסיווג של המועצה גובר על הסיווג של הדירקטוריון.

גלי גרוס: אם היא תחשוב שיש נכסים מאוד חיוניים, היא לא רוצה להשאיר לדירקטוריון לסווג אותם.

גלי גרוס: לגבי הנכסים הספציפיים האלה, שהם אוצרות מאוד משמעותיים, היא רוצה מראש - -

מרב ישראלי: סיווג האסיפה הכללית גובר על סיווג הדירקטוריון.

דוד בלומברג: זה לא מה שכתוב פה.

מרב ישראלי: זו בעיה של ניסוח.

מרב ישראלי: "21(ד) החברה [תאפשר קבלת מידע אודות הסיווגים וההגבלות הנובעות מהם על עסקאות בנכסים וכן] תמסור, בבואה לבצע עסקה בנכס מסוים, את המידע הנדרש לגבי סיווגו של אותו נכס וההגבלות הנובעות מן הסיווג על עסקה מן הסוג המבוקש בנכס; מבלי לגרוע מהאמור, יברר הגורם המבקש להתקשר בעסקה עם החברה לגבי נכס מסוים, את סיווגו של אותו נכס והחברה חייבת למסור לאותו גורם את מלוא המידע המבוקש על ידו לעניין זה, תוך 14 יום.

מרב ישראלי: " אני חושבת שיש בעיה לקבוע חובת בירור.

גלי גרוס: אני לא יודעת - -

מרב ישראלי: הייתי אומרת שהוא רשאי לקבל פרטים.

מרב ישראלי: נראה לי שאין משמעות להגיד שהוא יברר.

מרב ישראלי: זה ניסוח בעייתי.

מיכאל מלכיאור: רשאי לברר.

גלי גרוס: זה שיש לו זכות, זה לא אומר שהוא בהכרח יברר.

דוד בלומברג: הסעיף הזה נכון.

אריה אלדד: מה ההבדל בין זה ובין אדם שהולך לקנות רכב ומסתבר שהוא משועבד או מעוקל?

שמואל הר נוי: יש כאן עוד הגנה.

מרב ישראלי: נכתוב שהוא רשאי לקבל מידע לגבי נכס מסוים.

גלי גרוס: הבעיה מה קורה אם הוא לא?

גלי גרוס: אנחנו אומרים עדין שהעסקה עדין חסרת תוקף.

מרב ישראלי: נכון.

מרב ישראלי: הוא רשאי לקבל, אם הוא לא פנה, אז לא.

מרב ישראלי: גם היתה חובה על החברה לפרט לו בעת העסקה.

גלי גרוס: נכון, אבל אנחנו לא רוצים לסכן את הנכסים אם החברה לא מלאה את חובתה.

גלי גרוס: זאת היתה נקודת המוצא שלנו.

מרב ישראלי: נכון.

מרב ישראלי: "21(ה) עסקה בנכס בניגוד להגבלות הנובעות מסיווגו לפי סעיף זה, הינה חסרת תוקף, אלא אם העסקה טעונה אישור, והאישור נתקבל בדיעבד.

מרב ישראלי: (ו) בסעיף זה, "עסקה" – מכירה, השכרה, השאלה וכן הוצאה של ספר או פריט/נכס אחר מאוספי הספריה או העברת זכות בו בכל דרך אחרת.

מרב ישראלי: " בסעיף 22, הענין של זיקת הנאה, יש לכם תשובה?

מרב ישראלי: אנחנו נבדוק ניסוחית האם זה נכון להגיד "למעט זיקת הנאה" או שאפשר לוותר על זה.

מרב ישראלי: זה ענין ניסוחי.

דוד בלומברג: אני מודה על השינוי וזה בסדר גמור.

מרב ישראלי: הורדנו אישור מוקדם של האסיפה הכללית.

מרב ישראלי: סעיף 22(ב): "איסור שיעבוד (להעביר סעיף לפני סעיף הסיווג).

מרב ישראלי: על אף האמור בסעיף קטן (א) רשאית החברה לשעבד בשעבוד ספציפי נכסים שאינם חיוניים להבטחת פעילותה התקינה של החברה, ובלבד שאינם ספרים, פריטים ונכסים אחרים המנויים על אוספי הספריה ואינם בניין או בנייני מושבה של הספריה; שיעבוד או המחאה כאמור נדרש לאישורם המוקדם של הדירקטוריון.

מרב ישראלי: " בסעיף קטן (ג) תוקן שזה רק באישור הדירקטוריון.

מרב ישראלי: בסעיף 23 אין שינויים מהותיים.

מרב ישראלי: בסעיף 24 יש שינויים.

מרב ישראלי: אקריא את הסעיף.

מרב ישראלי: "דין נכסים בפירוק וחיסול.

מרב ישראלי: (א) החברה תפורק בידי בית משפט בלבד.

מרב ישראלי: (ב) בנוסף להוראות כל דין, הממשלה רשאית להגיש בקשה לפירוק החברה אם שוכנעה שהחברה אינה מגשימה את מטרותיה או שאין עוד צורך בקיומה; היתה האוניברסיטה העברית בירושלים, בעלת מניות, תוגש הבקשה בהסכמת האוניברסיטה העברית.

מרב ישראלי: "

דוד בלומברג: זו התחכמות.

דוד בלומברג: אתם רואים בעיני רוחכם מצב שמישהו יגיע למצב שאין צורך בקיומה של הספריה?

מוטי שחר: בקיומה של החברה ולא של הספריה.

טנה שפניץ: נגיד שאתה מקים עכשיו תאגיד סטטוטורי במקום החברה.

מיכאל מלכיאור: מה זה משנה?

דוד בלומברג: אני רוצה להדגיש דברים שהם לדורות ולא לשעה.

מיכאל מלכיאור: זה ברור לגמרי.

מרב ישראלי: סעיף 24(ג): "על אף הוראות כל דין, לא תוגש בקשת פירוק על ידי החברה או על ידי בעל מניות, אלא על דעת הממשלה, לאחר שהתקבלה לעניין זה החלטת ממשלה.

מרב ישראלי: (ד) זכויות הספריה בספרים ובפריטים אחרים המנויים על אוספי הספריה וכן זכויות החברה בבנין או בבנייני מושבה של הספריה לא יהיו חלק ממסת הנכסים בפירוק ויועברו במועד פירוקה לתאגיד אחר שקבע בית המשפט לאחר ששוכנע כי יש באפשרותו להפעיל את הספריה בהתאם להוראות חוק זה או לחברה בת של האוניברסיטה העברית בירושלים, אם לא נמצא תאגיד כאמור, והכל כפי שיקבע בית משפט ולאחר שניתנה ליועץ המשפטי לממשלה הזדמנות להביע עמדתו; הועברו הנכסים כאמור לתאגיד כאמור – יחולו הוראות חוק זה בשינויים המחוייבים כפי שיקבע בית המשפט.

מרב ישראלי: "

דוד בלומברג: אותם נכסים שהסכם ההשאלה בינינו קובע אותם לא נזכרים פה בכלל.

פפי יקירביץ: הם לא צריכים להיות.

פפי יקירביץ: כתוב: זכויות החברה.

דוד בלומברג: אני לא רוצה שיהיה מצב שבו הנכסים האלה, בעקבות פירוק, פתאום יעברו ל - -

פפי יקירביץ: אנחנו מקנים לחברה את הזכויות בהסכם.

פפי יקירביץ: ההסכם יהיה מותנה.

גלי גרוס: הרעיון הוא שאם יש זכות השאלה או זכות שכירות או משהו לחברה הזאת, כשהיא מתפרקת זה לא חלק מהמסה של הנכסים בפירוק החברה הזאת, והיא נותנת לגוף אחר שממשיך לפעול כספריה הלאומית.

גלי גרוס: הזכויות שלה, לא של האוניברסיטה.

גלי גרוס: מה שהיא קיבלה ממשיך לחברות שיבואו במקום.

מרב ישראלי: גם ב(ה) יש תיקון של הנוסח, אקרא אותו: "לאחר פירעון חובות החברה לנושיה יועברו יתרת נכסי החברה לתאגיד כאמור בסעיף קטן (ד); ואולם הוראות סעיף קטן זה לא יחולו לגבי נכס שנקבע במועד העברתו לתאגיד, בהסכם או בתקנונה, כי הוא יועבר לאחר הפירוק לאדם שהעבירו לחברה או לאדם אחר שקבע האדם האמור.

מרב ישראלי: " נוסח קצת מסורבל.

פפי יקירביץ: ב-(ד) רצינו להוסיף שגם לאוניברסיטה תינתן אפשרות להביע את עמדתה ולא רק היועץ המשפטי.

מרב ישראלי: כל עוד היא רלוונטית.

גלי גרוס: אין התנגדות.

דוד בלומברג: אגב, זה לא רק כאשר אתם בעלי מניות, גם כאשר במצב שבו יש לכם חלק בנכסים מושאלים - -

גלי גרוס: אבל זה אחד מהשניים.

גלי גרוס: או שיש זכויות בנכסים מסוימים, שאני מניחה - -

מרב ישראלי: אז יהיה: האוניברסיטה העברית בלי הסתייגויות.

מרב ישראלי: 24(ה) יש הערות נוסח ונעבוד עליהן.

פפי יקירביץ: אמרנו באחד הניסוחים שאם זה יועבר לתאגיד אחר - -

גלי גרוס: הבנתי שההערה שלך עכשיו באה במקום זה.

גלי גרוס: ב-(ד) אנחנו מדברים על התאגיד האחר.

גלי גרוס: ההערה המקורית שלך היתה - - ההערה שלך עכשיו באה במקום כי בסופו של דבר בית המשפט צריך לראות לנגד עיניו תאגיד שפחות או יותר לפי מטרות החוק הזה, בשינויים שהוא קובע.

גלי גרוס: ברגע שהאוניברסיטה גם נמצאת בפניו סטטוטורית ומביעה את עמדתה, תוכלי להגיד - -

פפי יקירבי: יש לנו מצב נתון.

פפי יקירבי: אנחנו עשינו הסכם, לאוניברסיטה יש זכויות מסוימות בתאגיד.

גלי גרוס: היא מעבירה אותם לגוף שמתפקד כספריה הלאומית על פי דין.

פפי יקירביץ: נכון.

פפי יקירביץ: אבל אמרנו, כשעשינו את אותו הסכם, שהיה מצב נתון שהזכויות של האוניברסיטה באותו גוף היו במצב מסוים.

גלי גרוס: אבל לא בהכרח שהזכויות ישתנו.

גלי גרוס: יכול להיות שתרדי ל-10 ויכול להיות שתרדי ל-0.

גלי גרוס: הגוף החדש, שיצטרך לקיים את הוראות החוק, בשינויים שבית המשפט מוכן לקבל ושהוא יקבע.

גלי גרוס: בפני בית המשפט תהיה עמדת האוניברסיטה לגבי הגוף הזה והוא יצטרך לקבל את כל המטרות הציבוריות ולשמור על הנצחיות של הספריה הלאומית.

גלי גרוס: ברגע שהאוניברסיטה מעבירה את הנכסים בהסכם לגוף שהוא הספריה הלאומית, באם לא יהיה תאגיד כזה, אז תהיה חברת בת של האוניברסיטה.

מרב ישראלי: פפי, מה הפתרון למצב כזה?

מרב ישראלי: אין פתרון.

פפי יקירביץ: - - -

מרב ישראלי: זה עוד גופים, למה רק האוניברסיטה?

פפי יקירביץ: בגלל המצב המיוחד שלה בנכסים.

מרב ישראלי: למשל הסוכנות, למה שניתן לבית משפט אפשרות להוציא אותה?

פפי יקירביץ: אולי ניתן לזה מענה בהסכם.

פפי יקירביץ: בסדר.

מרב ישראלי: יש הערות לסעיף (ה)? לא.

מרב ישראלי: "סעיף 24(ו) בכפוף להוראות חוק זה לענין פירוק החברה, חברת הספריה הלאומית אינה רשאית להתחסל בכל דרך אחרת, לרבות בדרך של מיזוג, פשרה או הסדר.

מרב ישראלי: 25(א) אין באמור בחוק זה כדי לגרוע מבעלות האוניברסיטה העברית בירושלים או מזכויות אחרות הנתונות לה באוספי הספריה או נכסיה, או זכויות בבנין המשמש את הספריה הלאומית, [ככל שאלה נתונים לה ערב תחילתו של חוק זה]..." פה צריך שתסבירו מה הענין.

מרב ישראלי: "[הפעלת הספריה בידי החברה הבת]; האוניברסיטה והחברה יסכימו על הקניית זכויות בנכסים כאמור ועל אופן אחזקתם וניהולם, וזכיותיהן של האוניברסיטה העברית בירושלים והחברה בנכסים האמורים יהיו בהתאם להסכמות אלה.

מרב ישראלי: "

גלי גרוס: האוניברסיטה העירה ובצדק, שהחוק הזה לא גורע מבעלות האוניברסיטה בשום דבר.

גלי גרוס: לא לפני תחילתו, לא אחרי תחילתו ולא בשום שלב.

גלי גרוס: לכן, אחרי התלבטות אנחנו מוכנים למחוק את שני הקטעים בסוגרים, שמדברים על מתי החוק הזה לא גורע מבעלות האוניברסיטה אבל אני כן רוצה שיהיה ברור, ויש סעיף בתוספת שמסדיר את זה, שכמובן שנכס שמוקנה לחברת הבת כחברת הבת ובוודאי נכס - -

פפי יקירביץ: איך נכס של חברת הבת יכול להיות של האוניברסיטה?

גלי גרוס: אני לא חושבת שהוא יכול להיות.

גלי גרוס: אבל עדין יש סעיף מפורש שעוסק בזה.

מרב ישראלי: אני מוחקת את הסוגרים המרובעים.

גלי גרוס: בסיפא שלו צריך להגיד איך מסדרים את הנוסח.

גלי גרוס: ההסכם הוא בעיתוי.

מרב ישראלי: אני בודקת אם יש צורך להתייחס...

מרב ישראלי: אבל אם צריך לקבוע את המועד צריך לקבוע אותו עכשיו.

פפי יקירביץ: יש התייחסות וצריך לעשות את כל הדברים האלה.

פפי יקירביץ: לא הייתי קובעת תאריך.

גלי גרוס: על התוספת אפשר לוותר בסיפא.

מרב ישראלי: בסדר.

מרב ישראלי: "25(ב) בנוסף לאמור בסעיף קטן (א), אין באמור בחוק זה כדי לגרוע מכל זכות הנתונה לגורם אחר בנכסי הספריה הלאומית.

מרב ישראלי: (ג) אין באמור בחוק זה או בסעיפים קטנים (א) ו-(ב) כדי לפגוע בהוראות חוק העתיקות, התשל"ח-1978.

מרב ישראלי: " גיוס תרומות והכנסות אחרות זה חדש.

מרב ישראלי: זה למען הסר ספק.

מרב ישראלי: "26.

מרב ישראלי: אין באמור בחוק זה כדי למנוע מהחברה לגייס תרומות, לקבל עזבונות או לקבל הכנסות אחרות, וכן לגבות תשלומים בגין שירותיה, והוראות לענין זה יקבעו באישור הדירקטוריון.

מרב ישראלי: " לגבי 27, פטור ממסים, אני אקריא ואז תבינו מה קורה עם זה, וגם נדון בבקשה של הספריה להרחיב את הנושא של הפטור.

מרב ישראלי: "פטור ממסים ומתשלומים אחרים.

מרב ישראלי: 27.

מרב ישראלי: העברת נכסים לחברה מן החברה בת של האוניברסיטה העברית בירושלים ומן האוניברסיטה לחברה בת, לפי הוראות חוק זה, תהיה פטורה מכל אגרה, מס, היטל, או תשלום חובה אחר שיש לשלמו לפי כל דין בשל ההעברה כאמור, ולענין תיכנס החברה או חברת הבת בנעלי האוניברסיטה לכל דבר וענין, לרבות לענין פחת, מחיר מקורי ויום רכישה.

מרב ישראלי: " אני מזכירה שבנושא הזה היינו אמורים לקבל עמדה של רשות המסים.

גי גרוס: קיבלנו.

גי גרוס: הסעיף הזה מקובל על רשות המסים.

מרב ישראלי: זה סעיף שמתייחס רק להעברת נכסים.

מרב ישראלי: אז אולי תגידי לגברי זה ואחר כך נדון לגבי הפטורים האחרים.

גלי גרוס: זה סעיף שמדבר על העברת נכסים מהאוניברסיטה לחברת הבת, מחברת הבת לחברה עצמה לא אמורה להיות העברה כי זו אותה ישות משפטית אבל בהנחה שאולי תהיה, הוא אומר שלענין ההעברה הזאת כאילו ההעברה לא קרתה מעולם.

גלי גרוס: הגוף החדש נכנס לנעלי האוניברסיטה וממשיכים לספור כאילו שלא היתה מכירה ולא היתה העברה.

גלי גרוס: אנחנו לא פוטרים מדברים שהיו צריכים לחול אם האוניברסיטה היתה מעבירה והיתה חייבת במס כל שהוא, שהחברה תעביר.

גלי גרוס: אנחנו לא משנים שום דבר.

מיכאל מלכיאור: הבנו.

שמואל הר נוי: בשני המעברים.

פפי יקירביץ: המונח "העברת נכסים", האם הוא מכסה גם השאלה לטווח רחוק?

פפי יקירביץ: בענין העברת נכסים היו יחסי השאלה לטווח רחוק.

מרב ישראלי: השאלה אם הגדרנו בעסקה - -

גלי גרוס: אני לא בטוחה.

גלי גרוס: הגדרנו נכס וזה כולל זכות בנכס.

גלי גרוס: בגלל שהגדרנו נכס כזכות בנכס, זה מדבר על העברת זכויות ולכן, אני חושבת שזה מכסה.

מרב ישראלי: אם תהיה בעיה, נוכל לבדוק את זה בניסוח.

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין, אם זה השאלה זה לא העברת זכות.

מרב ישראלי: אם אתה מעביר זכות בנכס, השאלה זה סוג של זכות.

פפי יקירביץ: אני מציעה לבדוק לגבי העברה.

פפי יקירביץ: צריך למצוא את המונח הנכון.

פפי יקירביץ: אנחנו רוצים ניסוח אלגנטי.

טנה שפניץ: נבדוק את זה בניסוח.

מרב ישראלי: זה יכלול את כל סוגי העסקאות.

גלי גרוס: פה זה העברת זכויות כתוצאה מהקמת החברה הבת.

גלי גרוס: אני לא בטוחה עד כמה חידדנו את הענין של העברת חלק מזכויות ולא כל הזכויות.

גלי גרוס: נבדוק את זה.

מרב ישראלי: הנוסח הזה מקובל על רשות המסים.

מרב ישראלי: עכשיו אנחנו עוברים לבקשה להרחיב את הפטור.

שמואל הר נוי: אנחנו מבקשים להרחיב את הפטור ויש פה רשימה של חוקים, מחוק זיכרון השואה והגבורה יד ושם, חוק המרכז הישראלי לקידום תרבות האדם, חוק האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, חוק יד יצחק בן צבי.

דוד בלומברג: אבל זה לא מתייחס אך ורק לעסקאות בין האוניברסיטה - -

קריאות: לא...

דוד בלומברג: הניסוח פה מתייחס אך ורק להעברה בין האוניברסיטה ואתה מדבר על משהו - -

שמואל הר נוי: - - חוק המרכז להנצחת זכרו של יצחק רבין וחוק להנצחת זכרו של מנחם בגין.

שמואל הר נוי: אני חושב שמעמד הספריה הלאומית לא פחות מכל הגופים האלה, שכל אחד מהם מכובד.

שמואל הר נוי: חוק הנצחת זכרו של רבין: לענין פקודת מס הכנסה יחשב המרכז כמוסד ציבורי לפי סעיף כך וכך לפקודה האמורה ולענין חוק מס רכוש וקרן פיצויים 1961, יחשב המרכז כמוסד ציבורי לפי סעיף 39(6) לחוק האמור וכל נכסי המרכז יהיו פטורים מכל אגרה, ארנונה או תשלום חובה אחר המשתלמים לרשות מקומית.

שמואל הר נוי: יש פה סייגים שנכונים גם אלינו כמו פטור ממסים לפי סעיף זה לא יחול על נכסים המשמשים גם כחברות מסחריות - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו מכירים היטב את החוק הזה.

גלי גרוס: בדקנו גם את הנושא הזה.

גלי גרוס: אני לא יודעת אם הוא היה בתמיכת הממשלה אבל אנחנו מאוד מתנגדים להרחבה והיא גם לא נדרשת.

גלי גרוס: אין סיבה שהגוף הזה לא יחשב כמוסד ציבורי לפי 9(2) לפי 46 ולפי כל שאר הסעיפים.

גלי גרוס: המשמעות וההבדל בין הקביעה המפורשת בחוק שהוא פטור לבין זה שהוא נכנס למסלול הרגיל של דיני המס היא שהוא לא צריך להגיש דיווחים למס הכנסה, הוא לא מכפיף את עצמו לבדיקה שאכן הוא ממשיך לקיים בכל עת - -

מרב ישראלי: זה בעיקר לענין הארנונה.

גלי גרוס: הנושא של להגיד שהוא נושא ציבורי בחקיקה, אנחנו מתנגדים וזה גם לא הכרחי ולדעתי אפילו פוגע בשקיפות ובביקורת שיכולה להיות, ככל שהגוף הזה אמור להתנהג בסדר לא צריכה להיות שום בעיה.

שמואל הר נוי: ברשותך, יש דבר מאוד עקרוני וזה לא רק ארנונה.

שמואל הר נוי: אם מסתכלים על מוסד ואן-ליר, כל הפטורים הניתנים למרכז על פי סעיף זה אבל לגבי נכסיו ועסקאותיו הכרוכים בהקמת בנייני המרכז ואחזקתם.

שמואל הר נוי: אני חושב שיש פה תרומה גדולה של "יד הנדיב", ואני חושב שמן הראוי שהסעיף הזה יחול גם כאן כי העלות תהיה גבוהה.

גלי גרוס: הסעיף של מה?

גלי גרוס: של הפטור מארנונה?

מרב ישראלי: הוא רוצה עוד משהו.

שמואל הר נוי: - - הכרוכים בהקמת בנייני המרכז ואחזקתם.

גלי גרוס: מה זאת אומרת?

גלי גרוס: ככל שיש לך פטור לגבי הכנסות ולגבי בניינים, אני לא מבינה.

גלי גרוס: השאלה מה המשמעות של הפטור ואני לא מבינה מה אתם רוצים.

גלי גרוס: בדקנו את זה ברשות המסים וקיבלנו עמדות מקצועיות אצלנו ואני חושבת שלא רק שזה לא נדרש ולא הכרחי, זה פוגע ביכולת להבטיח בעוד גורם פיקוח שהחברה הזאת באמת מתנהלת כראוי כמו מוסד ציבורי.

גלי גרוס: לגבי הארנונה אין לנו עמדת ממשלה שיכולה לתמוך כרגע במתן פטור מארנונה.

גלי גרוס: יש כאן עמדה שאומרת שזה אמנם ירושלים וזה אמור לשרת את כל הציבור, אז למה רק הציבור בירושלים אמור לשאת בנטל של הפטור מארנונה.

גלי גרוס: יש מוסד ציבורי וממילא יש לו הנחות בארנונה, גם לפי הדין הכללי.

גלי גרוס: אני לא יכולה לתמוך במתן פטור מארנונה בהקשר הזה.

אריה אלדד: כל עוד מוצב "צבעוני" במטולה חייב בארנונה, גם הספריה בירושלים תהיה חייבת בארנונה.

אריה אלדד: אם אין החלטה במדינת ישראל שבסיס צה"ל או משטרה או מד"א פטורים מארנונה, הרי צה"ל לא הקים בסיס במטולה בשביל לעשות עסקים, ובכל זאת הוא משלם היום ארנונה לרשות המקומית.

ענת טל: יש החלטה כזאת לגבי מרכז מורשת בגין ומרכז מורשת רבין.

אריה אלדד: אז צריך לתקן את זה בבגין וברבין.

אריה אלדד: לבטל להם.

מיכאל מלכיאור: הרי אנחנו יודעים שהכלי הזה הוא כלי בשביל לחזק או לא לחזק ערים לפי הצורך.

מיכאל מלכיאור: במקום להגיד: אנחנו עוזרים למטולה, אומרים: ניקח ארנונה.

מיכאל מלכיאור: זו הדרך העקיפה שאנחנו עושים דברים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיש פה הצדקה רבה לבקשה לפטור מכל המסים.

מיכאל מלכיאור: אין פה בעיות של דיווח.

מיכאל מלכיאור: צריך לשמוע את העירייה ואני מניח שהיא תגיד שודאי שצריך לשלם - -

טנה שפניץ: העירייה תגיד שזה בסדר.

טנה שפניץ: הנה, הם פה.

מיכאל מלכיאור: אני מסופק אם יגידו כך, ואגיד לך את זה לפני שהם אמרו.

מיכאל מלכיאור: אני צודק?

מאיר בן שטרית: אם המדינה תשפה אותנו, אין בעיה.

מאיר בן שטרית: זה חשוב לומר שממילא יש הנחה של שני שליש...

גלי גרוס: זה מה שאמרתי.

מיכאל מלכיאור: אמרת את זה, אבל זה לא פוטר את השליש האחרון וזה גם הרבה כסף.

מיכאל מלכיאור: לכן, הבקשה סבירה וראויה.

מיכאל מלכיאור: אם הייתם עובדים יותר מהר, היינו מכניסים את זה גם לחוק של רבין ובגין ולכן זה לא נמצא שם.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לפתוח את זה כי אני יודע מה יהיה פה.

מיכאל מלכיאור: תהיה התנגדות גדולה של המדינה לשפות והעירייה תגיד שבלי שיפוי היא לא מסכימה וזה יעכב את החוק.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנסיים את החוק כך ואחר כך, נביא הצעת חוק, כמו שעשינו על בגין ורבין ונתמודד עם האוצר וכולי.

מיכאל מלכיאור: עמדתי לא קשורה לנושא של בסיסי צה"ל ואיך צריכים לשפות את העיריות לכאן ולכאן.

שמואל הר נוי: אם השארת דלת פתוחה, בסדר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נעשה את זה כחלק מהחוק עכשיו.

מרב ישראלי: סעיף 27א.

מרב ישראלי: סעיף חדש שאקריא אותו: "תחולת דינים על החברה, נושאי משרה בה ועובדיה.

מרב ישראלי: הוראות החוקים המפורטים להלן יחולו על החברה, נושאי משרה בה ועובדיה, לפי הענין, כאילו היתה חברה ממשלתית: (1) חוק שיווי זכויות האישה, התשי"א-1951; (2) חוק עבודת הנוער, התשי"ג-1953..." את חוק שירות המדינה, סיוג פעילות מפלגתית נוריד, זה לא מתאים פה.

מרב ישראלי: "(3) חוק העונשין, התשל"ז-1977 – ההוראות החלות על עובדי ציבור; (5) חוק שירות הציבור (מתנות).

מרב ישראלי: .." בדקנו שזה תאים.

מרב ישראלי: סעיף 28ב הוא סעיף חדש – גמול לחברי מועצה.

דוד בלומברג: איך נולד סעיף 28ב?

גלי גרוס: לדירקטורים בחברה לתועלת הציבור רגילה, לפי החוק הרגיל, כרגע מותר לשלם שכר.

גלי גרוס: שר המשפטים מחויב לקבוע בתקנות עד ה-1 בינואר 2008 הגבלות שכר.

גלי גרוס: מועצה מהסוג הזה היא יצור זר לחברה לתועלת הציבור רגילה.

דוד בלובמברג: אני רוצה לשאול: הגמול לדירקטור לא נקבע בחוק הזה אלא בחוק ההוא.

דוד בלובמברג: כלומר, אנחנו רשאים לשלם גמול דירקטור.

גלי גרוס: כגמול ישיבה ולא כשכר.

גלי גרוס: גם אם שם יקבע שמותר שכר לדירקטורים, כאן יהיה מותר לשלם רק גמול דריקטור.

גלי גרוס: לפי חוק החברות לתועלת הציבור יש חובה על שר המשפטים להביא תקנות שמגבילות שכר של דירקטורים בחברה לתועלת הציבור עד ה-1 בינואר 2008, להביא את זה לוועדת חוקה, וזה ייקח עוד כמה חודשים אח"כ.

גלי גרוס: כרגע אין מגבלות שכר שקבועות בדין.

גלי גרוס: מה שיהיה לגבי דירקטורים יכול להיות שיהיה שכר או דברים אחרים, אני מניחה שזה יהיה דומה יותר לעמותה, שכיום הם לא מקבלים שכר אלא גמול ישיבה.

שמואל הר נוי: אין חובה פה.

גלי גרוס: אין חובה לשלם?

דוד בלומברג: עובדתית, הגוף היותר מורכב שמחייב עבודה קשה ומחייב פיצוי לחברים זה הדירקטוריון.

גלי גרוס: עליו אנחנו לא מגבילים.

דוד בלומברג: לדידי, חברי האסיפה הכללית לא צריכים לקבל שכר בכלל.

גלי גרוס: אבל הם מגיעים לישיבות.

דוד בלומברג: אני רואה את המועצה כגוף ציבורי, גוף של כבוד.

דוד בלומברג: כל גוף, גם לא הוועד המנהל של מי ממוסדות ההשכלה הגבוהה בישראל, בוודאי לא חבר הנאמנים שזה מקביל לאסיפה הכללית, לא מקבלים שכר.

דוד בלומברג: אני לא צריך לתמרץ אותם, אין מקום לזה.

גלי גרוס: אנחנו חשבנו שאנשים מקדישים מזמנם ואם צריכים לקבל גמול ישיבה.

גלי גרוס: אנשים משקיעים מזמנם וצריך לשלם להם.

טנה שפניץ: אני רוצה להגיד לך מהניסיון, שאנשים מצפים לקבל גמול גם אם הם באים רק פעמיים בשנה וזה פועל לשני הכיוונים.

טנה שפניץ: אם הם באים פעמיים בשנה זה לא יהיה כל כך הרבה כסף.

טנה שפניץ: אנשים מצפים לקבל וזה כן מתמרץ אותם לבוא.

טנה שפניץ: המועצה מתכנסת מעט אבל יש לה סמכויות שיכולות לגרום לזה שכל התהליך יתקע כמו בחירת הדירקטוריון ויש להם אחריות.

טנה שפניץ: אם לא כותבים, אי אפשר לשלם, לא חייבים לשלם.

פפי יקירביץ: לפי מה שמנוסח, הם חייבים והוא זכאי לקבל.

דוד בלומברג: אני לא מציע שבחוק הזה נהיה יוצאי דופן.

טנה שפניץ: בכל התאגידים הסטטוטוריים זה מופיע, ואיפה שלא מופיע זה עושה בעיות.

טנה שפניץ: למשל, ברשות השניה וכולי.

דוד בלומברג: במועצות עצמן?

גלי גרוס: כן.

גלי גרוס: המועצה, חברי הוועדה הממנה בחברה לתועלת הציבור שמאוד דומים למועצה ולאסיפה הכללית מקבלים.

דוד בלומברג: ב"יד ושם"?

גלי גרוס: אני לא יודעת.

מיכאל מלכיאור: זה לא יוצא מן הכלל.

מיכאל מלכיאור: אם זה לא היה, זה היה יוצא מן הכלל.

דוד בלומברג: אני רוצה להיות גמיש ואני לא רוצה שתהיה תחושה שהספריה הלאומית היא גוף קל ורך בדברים האלה.

פפי יקירביץ: אני חושבת שזה מיותר ואני מסכימה לגמרי עם דוד.

פפי יקירביץ: למה צריך את זה?

פפי יקירביץ: המועצה זה גוף שמתכנס פעמיים בשנה.

דוד בלומברג: האמת היא שניסחתם שמשלמים ואחר כך החלטתם שלא משלמים לאף אחד.

דוד בלומברג: מה שכתוב פה, פירושו של דבר שכל חברי האקדמיה והמועצות שנמצאים בפנים חוץ מנציג העולים ונציג המגזר הדרוזי.

טנה שפניץ: נציגי הציבור יקבלו.

גלי גרוס: צריך לחשוב על משהו שזה יהיה הסכום המרבי.

גלי גרוס: זו החלטה שלכם, אין לי פה עמדה עקרונית.

גלי גרוס: חשבנו שזה מכבד אותם כגוף רציני שהם משקיעים מזמנם ואנחנו רוצים שהם ישקיעו מזמנם ומגיע להם איזה שהוא פיצוי על הזמן שהם השקיעו בישיבה, אפילו אם זה פעמיים בשנה וזה יצא 800 שקל לשנה לחבר מועצה.

מרב ישראלי: השר רשאי לקבוע גמול, יש ניסוחים כאלה?

טנה שפניץ: אנחנו לא רוצים לערב את השרים.

מרב ישראלי: יש בעייתיות בזה שהחברה קובעת תגמול ושמישהו אחר יקבע את זה.

מרב ישראלי: יגידו שהם כפופים לזה.

גלי גרוס: אבל מי יחליט אם הם כן מקבלים או לא מקבלים?

גלי גרוס: את הגמול מישהו אחר קובע, שר המשפטים לצורך הענין.

פפי יקירביץ: לדעתי זה מיותר.

מיכאל מלכיאור: אם אין אף אחד שחושב שצריך את זה, תמיד יש אפשרות לתת אחר כך.

גלי גרוס: לא, אני לא חושבת.

מוטי שחר: לפי פסיקה של בית המשפט העליון אין אפשרות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שכן חשוב שזה יהיה.

מיכאל מלכיאור: יש אנשי ציבור שאין להם כסף.

אריה אלדד: אני אומר שחברי מועצה רשאים לקבל החזר הוצאות ככל שהוצאותיהם לא ממומנות על ידי גוף אחר.

מרב ישראלי: אולי נכניס גם גוף נתמך.

מרב ישראלי: להוריד, שאינו עובד מדינה, אינו עובד גוף מתוקצב...

מרב ישראלי: הבעיה זה עם אנשי האקדמיה?

טנה שפניץ: הוא לא יקבל ממילא.

פפי יקירביץ: זה נראה מיותר כי זה גוף שמתכנס מעט.

מרב ישראלי: אחר כך תרצו את זה ולא תוכלו לתת.

מרב ישראלי: מה אכפת לכם?

פפי יקירביץ: אנחנו לא משלמים לאף אחד ואף פעם לא היו לנו בעיות עם זה.

טנה שפניץ: דוד, לא תוכל לשלם.

דוד בלומברג: אני לא מוטרד מהענין הזה, אני כן מוטרד לענין הדירקטוריון.

מיכאל מלכיאור: שכנע אותי דוד שנוריד את הסעיף וזה רק לגבי המועצה כמובן.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שכך זה יותר מכובד, לממשלה ודאי אין בעיה לא לשלם.

גלי גרוס: הממשלה לעובדי מדינה לא משלמת.

מיכאל מלכיאור: לא לשלם לעצמה ולא לשלם לאחרים.

טנה שפניץ: היא לא משלמת.

מרב ישראלי: מאיפה יגיע הכסף?

גלי גרוס: מהחברה.

גלי גרוס: נכתוב החזר הוצאות לכולם?

גלי גרוס: בלבד שאינו זכאי לקבל ממקור אחר.

מרב ישראלי: במקום הגמול אני אתן גם לאלה שזכאים לגמול החזר הוצאות.

פפי יקירביץ: למה לחייב?

מרב ישראלי: הם חייבים לתת אם הוא מבקש.

מרב ישראלי: אני מסכמת: כל מי שלא מקבל ממקור אחר זכאי להחזר הוצאות.

מרב ישראלי: זה גם גמול וגם הוצאות?

גלי גרוס: החזר הוצאות נראה לי קצת פחות.

שמואל הר נוי: שתהיה לנו אפשרות לשלם למישהו שמגיע מהצפון.

מרב ישראלי: דירקטורים יקבלו?

מרב ישראלי: אז הם יקבלו כמו דירקטורים.

גלי גרוס: אבל אם דירקטורים יקבלו שכר, אז זה לא בהכרח שהם יקבלו גם.

מרב ישראלי: כל הדירקטורים?

גלי גרוס: אני לא יודעת, עוד אין תקנות.

מרב ישראלי: יהיה החזר הוצאות שם.

גלי גרוס: יכול להיות שכן או שלא.

גלי גרוס: אפשר להפנות לתקנות של דירקטורים של חברות ממשלתיות.

גלי גרוס: ..

מיכאל מלכיאור: לא נשקיע בזה זמן, זה ענין של ניסוח.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מכסים החזר הוצאות לפי בקשה ודרישה ולפי מה שמקובל.

מרב ישראלי: אז זה יהיה חוק החברות הממשלתיות.

מרב ישראלי: החוק הרלוונטי שלפיו משלמים החזר הוצאות.

מרב ישראלי: נבדוק את זה.

מרב ישראלי: סעיף 28: סייגים בנושא זכות יוצרים מיוחדים לספריה הלאומית.

מרב ישראלי: יש לפניכם שני מסמכים בנושא הזה.

מרב ישראלי: יש שתי הצעות, האחת מהן הצעה של האוניברסיטה.

מרב ישראלי: בעיקרון, מה שיש בפנינו אלה שתי הצעות כאשר אחת מהן זה הצעה בדף שנמצא לפניכם, הצעה של האוניברסיטה.

מרב ישראלי: והנוסח השני הוא נוסח שנדון אתמול בוועדת הכלכלה במסגרת הדיון בחוק זכות יוצרים.

מרב ישראלי: היה שם דיון אתמול בנושא של ספריות בכלל, לא רק הספריה הלאומית.

מרב ישראלי: היה דיון סוער ובסופו לא אושר נוסח.

מרב ישראלי: אנחנו דנים עכשיו במשהו מצומצם יותר.

מרב ישראלי: הזמנו את כל מי שהיה מוזמן בנושא הזה לוועדת הכלכלה.

מרב ישראלי: מישהו הגיע?

רבקה שויקי: אני מטעם הספריה הלאומית, ממחלקת עותקי חובה.

מרב ישראלי: אני רציתי את הצד השני שלכם.

מרב ישראלי: אני יודעת שהנושא של הספריות בכלל הרבה יותר "בעייתי" מאשר הנושא של הספריה הלאומית.

מרב ישראלי: לגבי הספריה הלאומית אין מחלוקת.

שמואל הר נוי: ויש לה מעמד כמקובל בעולם.

מרב ישראלי: נכון.

מרב ישראלי: לכן, מה ששמתי על השולחן זה ההצעה המאוד ספציפית ואת ההצעה שהיתה אתמול לגבי כלל הספריות שהיא יותר כללית ואקריא את הדברים הרלוונטיים ואסביר מה האופציות.

מרב ישראלי: זה לא מנוסח כחקיקה, את הניסוח נעשה אח"כ: "למרות ובנוסף על האמור בכל חוק אחר, לספריה הלאומית יותר לבצע העתקה של יצירה המוגנת בזכויות יוצרים בכל אחד מהמקרים הבאים: א.

מרב ישראלי: יצירת שני עותקים של יצירה ש"חוק הספרים חובת מסירה" חל עליה ולא נמסרה לספריה הלאומית מכל סיבה שהיא.

מרב ישראלי: הספריה תוכל לבצע העתקה כאמור רק לאחר שפנתה לחייב במסירה כאמור אם זהותו ידועה, והחייב לא מילא חובתו.

מרב ישראלי: ב.

מרב ישראלי: החלפת עותק של יצירה, שהיה בידי הספריה מכוח חוק הספרים חובת מסירה, שאבד, הושמד, או נעשה בלתי ראוי לשימוש.

מרב ישראלי: " עם שני הדברים האלה אין שום בעיה.

מרב ישראלי: בעיקרון, הספריה זכאית מכוח חוק הספרים לקבל שני עותקים חינם מכל ספר שיוצא בארץ.

מרב ישראלי: הסעיפים האלה מאפשרים לה לקבל את זה גם במקרה שמשהו מנע ממנה לקבל את זה.

מרב ישראלי: לי נראה שאין בעיה לקבל את סעיפים א' ו-ב' והם נגזרים מהחוק.

מרב ישראלי: "ג.

מרב ישראלי: העתקה לשם שימור של יצירה שנמצאת בידי הספריה, או שלספריה יש זכות גישה אליה, כולל העתקה לפורמט שונה מן הפורמט המקורי, ובלבד שהעותק לשימור לא ישמש כעותק נוסף על העותקים המשמשים את הספריה.

מרב ישראלי: " זאת אומרת, אנחנו נותנים פה לערך של שימור את אפשרות לספריה לעשות זאת בלי פגיעה בזכויות יוצרים מכיוון שלא יעשה בו שימוש אלא רק לצורכי שימור.

מרב ישראלי: "ד.

מרב ישראלי: העתקה לשם שימור של אתרי אינטרנט או יצירות מסוימות הכלולות באתרי אינטרנט.

מרב ישראלי: השר רשאי לקבוע תנאים והגבלות על הגישה להעתקים אלה לציבור, בין היתר על מנת לשמור על האינטרסים של בעלי זכויות היוצרים.

מרב ישראלי: " זה משהו שבדקתי אתמול בחוק האנגלי וגם שם נכנס תיקון דומה בעת האחרונה יחסית בנושא של אתרי אינטרנט.

מרב ישראלי: אתם תוכלו להסביר קצת, זה נושא מאוד פעיל עכשיו בעולם.

מרב ישראלי: הפנו אותי לאתר שעושה ארכיב מכל אתרי האינטרנט וכולי.

מרב ישראלי: גם לענין הזה יש חשיבות.

מרב ישראלי: יש אופציה לקבוע את ג' ו-ד', שזה שני סוגים של שימור או יש אופציה אחרת, שתתבסס על הנוסח שהיה בוועדת הכלכלה אתמול.

מרב ישראלי: תסתכלו על הנוסח השני, סעיף קטן (ג) שמודגש למטה: "העתקה של יצירות על ידי גופים מסוג שיקבע השר בתקנות, לצורכי שימור, מותרת.

מרב ישראלי: " זה מכסה גם את ג' וגם את ד'.

מרב ישראלי: "השר רשאי לקבוע סוגי יצירות שעליהם יחול סעיף קטן זה, תנאים לביצוע העתקה וכן תנאים למתן גישה לציבור לעותקים שנעשו לפי סעיף קטן זה.

מרב ישראלי: " התקנות יהיו באישור ועדת הכלכלה.

מרב ישראלי: יש לנו שתי אופציות: ללכת על משהו ספציפי, על הדברים האלה או לא לקבוע ולעשות משהו כללי שהשר יקבע.

מרב ישראלי: אנחנו נקבל את א' ו-ב' כמות שהם ולגבי ג' ו-ד' נלך עליהם או על האופציה הכללית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שנלך על ג' ו-ד'.

מיכאל מלכיאור: אם כולם מסכימים, נקבל את זה ונמשיך.

קריאות: מסכימים.

שמואל הר נוי: זה מותאם יותר לצרכים של הספריה הלאומית.

גלי גרוס: הכוונה ב-ד' היא לשר המשפטים?

מרב ישראלי: פה זה שר החינוך.

מרב ישראלי: האמת היא שעל הנקודה הזאת לא דיברנו.

מרב ישראלי: שני השרים צריכים להיות מעורבים לדעתי, שר החינוך ושר המשפטים.

מוטי שחר: צריך לכתוב את זה.

מרב ישראלי: אני חושבת שזה צריך להיות שר המשפטים בכל הנושא של זכות יוצרים.

מרב ישראלי: חוק זכות יוצרים הוא חוק של משרד המשפטים.

מרב ישראלי: אז יהיה: שר המשפטים בהסכמת שר החינוך.

גלי גרוס: במה שר החינוך רלוונטי כאן בעצם?

מרב ישראלי: הוא הממונה על החוק.

מרב ישראלי: שר המשפטים בהסכמת שר החינוך.

מרב ישראלי: בסעיף 29 אין שינוי.

מרב ישראלי: מיד נדון בסעיף 28.

מרב ישראלי: בסעיף 30 אין שינוי, בכפוף לניסוח.

מרב ישראלי: לגבי תיקונים עקיפים, היתה הפניה שבמקום בית הספרים יבוא וכולי.

מרב ישראלי: אי אפשר לעשות דבר כזה.

מרב ישראלי: צריך לעשות תיקונים עקיפים בתקנות הרלוונטיות והתקנות שהוזכרו פה, השרים יצטרכו לתקן אותם, אנחנו לא מתקנים תקנות בחקיקה ראשית.

מרב ישראלי: לכן, נשארו פה רק התיקונים של החוקים הראשיים ונעשה שם תיקון עקיף.

מרב ישראלי: אסביר מה קורה בסעיף 28 – סייגים לתחולת חוק החברות: כרגע, כיוון שהחברה היא חברה לתועלת הציבור חלות עליה כל ההוראות של הפרק הרלוונטי, שהוא פרק חדש יחסית.

מרב ישראלי: חוק החברות הוכן ממש לא מזמן והוכנס פרק חדש של חברות לתועלת הציבור.

מרב ישראלי: כל ההוראות של החוק ההוא יחולו עליו בכפוף להוראות החוק הזה.

מרב ישראלי: כל הנושא לגבי המניות וכולי.

מרב ישראלי: בכל דבר אחר, ההוראות של חברות לתועלת הציבור יחולו.

מרב ישראלי: מכיוון שמדובר פה בחברה מאוד מיוחדת ויש פה דברים שיתכן ויתעוררו במשך ההפעלה, שיהיה צורך בעוד התאמות שאנחנו לא יכולים לצפות אותן כרגע בפעולה של החברה לעומת חוק החברות, מה שנעשה פה זה לתת לשר המשפטים אפשרות לקבוע בצו, שחלק מההוראות שקיימות בחוק החברות שהוא יגיע למסקנה שהן לא ניתנות להפעלה או פוגעות בפעולה של החברה, הוא יוכל לקבוע שהן לא חלות או חלות בשינויים.

מרב ישראלי: אני אמרתי שאני לא רוצה לשאיר את זה פתוח לחקיקה שהשר יוכל לעשות מה שהוא רוצה.

מרב ישראלי: ישבתי עם גלי ועברנו על כל סעיפי הפרק הרלוונטי ומה שאמרנו הוא שיהיו סעיפים שאי אפשר שהשר יתנה עליהם כי הם בלב החברות לתועלת הציבור ואנחנו לא רוצים לאפשר התניה.

מרב ישראלי: לגבי כל השאר, בדקנו שיש הצדקה ויכולים להיות מצבים שבהם זה יותנה ולכן, מה שעשינו, התיקון שאנחנו מציעים הוא כזה: נכתוב: חוק החברות לענין חברה לתועלת הציבור, זה יהיה בפרק הראשון א' לחוק החברות.

מרב ישראלי: יש עוד הוראות שנוגעות ולא בזה הענין.

גלי גרוס: כל ההוראות חלות על חברה לתועלת הציבור אבל לא זאת הכוונה.

מרב ישראלי: ואז אנחנו אומרים כך: ואולם לא יקבע כאמור לענין סעיפים.

מרב ישראלי: יש פה רשימה של סעיפים שאגיד אותם לפרוטוקול.

מרב ישראלי: גלי, אתה רוצה להסביר באופן כללי?

גלי גרוס: הרציונאל הוא שהסעיפים שהם לב הענין, אופי החברה, הפיקוח של רשם ההקדשות על הפעילות שלה, הדברים הבסיסיים נשארים.

גלי גרוס: השארנו הרבה מאוד גמישות בכל ההוראות שהן עסקאות בעלי ענין, השארנו גמישות כי אנחנו לא יודעים איך זה יהיה, בטח לענין תקופת ההקמה.

גלי גרוס: לא מסכימים בשום פנים ואופן שישנו סעיפים כמו חלוקת רווחים לבעלי מניות, שינוי מטרות, פעולה בחריגה ממטרות.

גלי גרוס: בוודאי בחברה מהסוג הזה אנחנו רוצים רק לחזק את ההוראות האלה.

גלי גרוס: אבל הוראות אחרות כמו שכר דירקטורים, שתהיה גמישות.

גלי גרוס: בהוראות לענין פירוקים, קבענו כאן, בחוק הזה, הסדרים מיוחדים.

גלי גרוס: היתה לנו התלבטות מסוימת לגבי נושאים כמו ועדת ביקורת או מבקר פנימי, שבחברה לתועלת הציבור יש חובה למנות.

גלי גרוס: אני חושבת שצריכה להיות ועדת ביקורת ומבקר פנימי בחברה הזאת, אבל יכול להיות שיסתבר במהלך החיים שלה שצריך הוראות מיוחדות לענין הרכב ולענין דרך המינוי ולכן רצינו להשאיר גמישות, כי ממילא הפטור לא אוטומטי.

גלי גרוס: צריך לחשוב עליו, לבוא לוועדת חינוך לאישור.

גלי גרוס: זה משאיר גמישות בסעיפים שאפשר עוד לחשוב עליהם.

מרב ישראלי: החוק לא פוטר כשלעצמו.

מרב ישראלי: אני מציעה שגם הצו של השר יהיה באישור הוועדה ואז נוכל לראות שכשהוא יובא שזה יהיה מקובל עלינו.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מרב ישראלי: אני מקריאה את הסעיפים: 345א,ב,ג,ד,ה,ו,ז רבתי.

מרב ישראלי: ח ו-ט זה הביקורת הפנימית ורצינו להביא את זה לכאן להכרעה.

מרב ישראלי: האם אנחנו מאפשרים לו לקבוע שזה יחול בתנאים אחרים למשל.

מרב ישראלי: להשאיר לו גמישות בענין הזה.

דוד בלומברג: לא הבנתי.

מרב ישראלי: חוק החברות קובע שצריכה להיות ועדת ביקורת וצריך להיות מבקר פנימי בהרכבים כאלה ואחרים.

מרב ישראלי: השאלה אם אנחנו רוצים לאפשר לשר להתנות על זה ולקבוע שתהיה תחולה קצת אחרת ולשנות הרכבים או שאנחנו - -

אריה אלדד: אני לא רואה סיבה למה.

טנה שפניץ: ההוראות בחוק מאוד פרטניות ונוקשות.

מיכאל מלכיאור: אם החוק מחייב דברים נוקשים, כנראה שיש צורך בהם.

מרב ישראלי: סעיף ח' - האסיפה הכללית של חברה לתועלת הציבור תמנה ועדת ביקורת.

מרב ישראלי: נושאי המשרה לא יהיו חברים בוועדת ביקורת.

מרב ישראלי: אחריות זכויות וחובות יהיו כשל דירקטורים.

מרב ישראלי: ..

דוד בלומברג: מה לגבי מבקר פנימי?

מרב ישראלי: "דירקטוריון של חברה לתועלת הציבור שמחזורה עולה על 10 מיליון שקלים חדשים או על סכום גבוה יותר שקבע השר, ימנה מבקר פנימי לפי הוראות סעיף 146-153, שזה בחוק החברות בשינויים המחויבים.

דוד בלומברג: אני מסכים לכל ההגבלות האלה.

מרב ישראלי: אז נכניס את זה.

מרב ישראלי: אנחנו רושמים את ח' ו-ט' ואי אפשר להתנות עליהם.

גלי גרוס: אגב, גם בדיווחים אני לא רוצה להתנות.

מרב ישראלי: אגיד את כל הנושאים שאנחנו אל מתנים: סעיף י''ג, אחריות נושאי משרה בוועדת ביקרות.

מרב ישראלי: סעיף י"ד, הגנה נגזרת.

מרב ישראלי: 345ט"ו, היתה לנו שאלה כי - -

גלי גרוס: שאלה ניסוחית.

גלי גרוס: 345ט"ו זה סעיף שאומר שבחברה לתועלת הציבור העברת מניות בתמורה טמונה באישור בית משפט.

גלי גרוס: זה העברת מניות ולא הקצאת מניות שההתייחסות אליה בסעיף נפרד שכן יכולה להיות בתמורה.

גלי גרוס: השאלה אם לא לאפשר כאן איזו שהיא גמישות בהקשר הזה.

מרב ישראלי: אמרנו שלא נגרע מתחולתו של הסעיף וזה ענין של ניסוח איך אנחנו קושרים את הקצוות.

מרב ישראלי: עדין גם אם הוא יחול, הוא יכול לחול בצורה שהשר יקבע אותו לגבי החברה הזאת.

גלי גרוס: אפשר להשאיר את זה.

מרב ישראלי: אז לא נכניס.

מרב ישראלי: סעיף ט"ז - -

מיכאל מלכיאור: רק שלא יראו בכל מה שלא מכניסים פה פרצה.

גלי גרוס: התחלנו מזה שרצינו את הגמישות.

גלי גרוס: אתה צודק שיש משמעות לזה שאנחנו מכניסים את זה כן ואת זה לא.

גלי גרוס: יש יתרון במשהו מאוד כללי.

גלי גרוס: מצד שני, מרב לא רצתה משהו כזה והיתה לנו התלבטות.

גלי גרוס: בגלל זה בחרנו מנגנון שאומר מה לא ולא ממה הוא כן יכול לפטור כי יש לזה יותר משמעות.

מרב ישראלי: אני לא רוצה להשאיר אפשרות גורפת.

מיכאל מלכיאור: גם זה שכתוב שצריך אישור של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: ..

טנה שפניץ: הפרק הוא חדש ולא יודעים עוד איך הוא יפעל.

טנה שפניץ: הוא חל על מרחב גדול מאוד של חברות.

מרב ישראלי: 345ט"ז זה מיזוג, 345י"ז שזה פשרה או הסדר, י"ח מינוי חוקר, כ"א(א) זה נושא לענין פירוק, שלא יהיו זכאים בעת הפירוק בעלי המניות לחלק בנכסים רק בשל היותם בעלי מניות, שזה בהחלט חל עליהם.

מרב ישראלי: 345כ"ד, חובת דיווח והגשת מסמכים.

מרב ישראלי: כ"ה, היתה לנו בעיה האם זה רלוונטי.

מרב ישראלי: זה ערעור ובניסוח נבדוק אם יש בזה צורך, זה לא כל כך חשוב.

מרב ישראלי: כ"ו, זה פניה לבית משפט, כ"ח – השבה לחברה.

מרב ישראלי: לגבי ל' היתה לנו התלבטות, זה שמירת דינים אם זה בכלל רלוונטי, נבדוק את זה.

מרב ישראלי: אלה ההוראות שאי אפשר יהיה להתנות עליהן.

מוטי שחר: בעקבות מה שדיברנו על הסמכויות של שר החינוך ושר המשפטים, השאלה אם לא להוסיף בסעיף 28 ששר החינוך יוכל לעודד את שר המשפטים במקרים שרלוונטיים לספריה הלאומית לפטור מראש, שיהיה כתוב: שר המשפטים לאחר התייעצות עם שר החינוך.

מרב ישראלי: אין לי בעיה.

גלי גרוס: זה פחות מגביל.

מוטי שחר: הספריה הלאומית תפנה לשר החינוך.

מוטי שחר: לשר המשפטים יש עשרות חוקים.

מוטי שחר: ..

מרב ישראלי: בהתייעצות עם שר החינוך?

מרב ישראלי: כן.

מרב ישראלי: אנחנו עוברים לחברה בת סעיף 32: "(א)(1) על אף האמור בחוק זה, במהלך שלו שנים מיום תחילתו, תופעל הספריה הלאומית בידי חברה בת של האוניברסיטה העברית בירושלים (להלן – תקופת ההפעלה); (2) החברה הבת תוקם עד תום שישה חודשים ממועד תחילתו של חוק זה ותיקרא הספריה הלאומית (להלן – חברה בת); (3) השר רשאי לקבוע בצו, באישור ועדת החינוך והתרבות והספורט של הכנסת.

מרב ישראלי: .." זו תוספת שאנחנו הכנסנו "...

מרב ישראלי: מועד אחר להקמת החברה הבת, או תקופה אחרת להפעלה של הספריה הלאומית בידי החברה בת, לפי פניית נשיא האוניברסיטה או יושב ראש ההנהלה הציבורית של בית הספרים הלאומי והאוניברסיטאי או יושב ראש הדירקטוריון של החברה בת, לפי הענין; (ב) הוראות חוק זה יחולו על החברה בת, בשינויים המחויבים, למעט הוראות סעיפים 8 עד 16 ובלבד שמניות החברה יוחזקו במלואן על ידי האוניברסיטה העברית ולא ניתן יהיה להעביר מניות או זכויות כל שהן בהן, או להקצות מניות בחברת הבת עד לתום תקופת ההפעלה ובכפוף לאמור בתוספת לחוק זה;" אנחנו נבדוק את כל ההפניות.

גלי גרוס: צריך להוסיף את הנושא של ועדת המינויים.

גלי גרוס: הסעיף של ועדת המינויים שבודקת את מינוי הדירקטורים לא חל על האוניברסיטה.

מרב ישראלי: "העברת אוספי הספריה ונכסים אחרים להחזקה ושימוש של החברה הבת תעשה בהסכם בין האוניברסיטה והחברה הבת לשם מימושן המלא וההולם של מטרות חוק זה והוראותיו; (ד) במהלך תקופת ההפעלה של הספריה הלאומית בידי החברה הבת יפעלו המדינה, האוניברסיטה העברית והחברה הבת בהתאם להוראות הקבועות בתוספת לחוק זה; המדינה והאוניברסיטה רשאיות להסכים ביניהן על דרך אחרת מן הקבועה בפרטים 4-6 לתוספת, לקיומה של חברה על פי הוראות חוק זה, ובלבד שהחל מתום תקופת ההפעלה לא תפעל הספריה הלאומית אלא במסגרת תאגיד המקיים את הוראות חוק זה; הסכימו המדינה והאוניברסיטה כאמור, יתקן השר בצו, באישור ועדת חינוך, תרבות וספורט של הכנסת, פרטים אלה בתוספת, כפי שהוסכם.

מרב ישראלי: " הניסוח הזה בעייתי.

מרב ישראלי: הרעיון הוא שאי אפשר לתקן חוק בהסכם חיצוני ולכן נדרשת מעורבות של השר באישור הוועדה לתיקון.

גלי גרוס: לא אכפת לי הניסוח, אני רוצה להסביר שהתכוונותי שהאוניברסיטה והמדינה צריכות להסכים ביניהן.

גלי גרוס: בלי שתהיה הסכמה ביניהן לא מפעילים את התיקונים.

גלי גרוס: ברגע שהן מפעילות ביניהן, השר, למעט אותו שיקול דעת מינהלי שיש לו תמיד, צריך לתקן וצריך להתחיל בתהליך.

מרב ישראלי: זה נראה לי מאוד בעייתי.

מרב ישראלי: תתייעצי במשרד על כך שאת כאילו מחייבת את השר לפעול.

גלי גרוס: המדינה החליטה והסכימה על זה.

מרב ישראלי: אני לא מכירה הוראות דומות.

מרב ישראלי: ..

גלי גרוס: יש הוראות דומות גם לגבי גופים פרטיים שהשר חייב לפרסם.

מרב ישראלי: פה זה לתקן, זה לא לפרסם.

מרב ישראלי: השאלה אם אני לא יכולה להגיד שראה השר שלאור עמדת המדינה שיש מקום לתקן, הוא יתקן.

מרב ישראלי: הסמכות תישאר אצל השר והוא יעשה את זה על סמך - -

גלי גרוס: אני חשבתי כן להגביל את שיקול הדעת של השר.

גלי גרוס: אם המדינה והאוניברסיטה מסכימות ביניהן, אני לא חושבת שלשר כשר - -

מרב ישראלי: מכיוון שמדובר פה בסמכות של חקיקת משנה ויש לי בעיה עם זה.

מרב ישראלי: אי אפשר לעשות את זה.

מרב ישראלי: בעיקרון, השר יתקן את התוספת לאור הסכמה של המדינה והאוניברסיטה באישור הוועדה.

מרב ישראלי: את הניסוח של הדבר הזה נעשה בהתאם.

מרב ישראלי: "(ה) החברה בת תעשה כל שביכולתה לאפשר להקמת חברת הספריה הלאומית בהתאם להוראות חוק זה.

מרב ישראלי: 33.

מרב ישראלי: השר ממונה על ביצוע חוק זה.

מרב ישראלי: "

שמואל הר נוי: מדובר בשר החינוך.

ענת טל: כתוב כאן שזה הקמת חברה חדשה.

ענת טל: אנחנו רוצים שהחברת בת תהפוך להיות החברה החדשה ולא שתוקם חברה חדשה.

ענת טל: הקמת חברת הספריה הלאומית זה.

ענת טל: ..

מרב ישראלי: אבל השארנו את כל האופציות.

גלי גרוס: ולאפשר תחילת פעולתה של חברת הספריה הלאומית.

גלי גרוס: זה כולל את שניהם.

מרב ישראלי: תכף נדון על נושא של תחולה ונחליט מתי תקופת הביניים מתחילה.

מרב ישראלי: אני כבר אומרת שמבחינת ניסוח חלק מההוראות בתופסת יעלו לחוק.

מרב ישראלי: בגדול, ההוראות המהותיות יהיו כמו שהן פה.

מרב ישראלי: מקריאה את התוספת: "1.

מרב ישראלי: עד תום תקופת ההפעלה יסכימו ביניהן האוניברסיטה העברית והמדינה על הוראות תקנון החברה וכן יקבעו אלו מבין הוראות התקנון לא יהיו ניתנות לשינוי בתקנון החברה, אלא בהסכמת המדינה והאוניברסיטה; האוניברסיטה העברית תבצע את הפעולות הנדרשות כך שבמועד תום תקופת ההפעלה יכנסו לתוקף הוראות התקנון שיוסכם.

מרב ישראלי: 2.

מרב ישראלי: שישה חודשים לפני תום תקופת ההפעלה יטפלו נשיא האוניברסיטה העברית בירושלים, נשיא האקדמיה הלאומית הישראלית למדעים, והמנהל הכללי של משרד החינוך, בפניה לגופים הממנים במטרה שהמועצה הראשונה תקום עד לתום תקופת ההפעלה.

פפי יקירביץ: אולי כדאי לרכז את זה אצל שר החינוך.

טנה שפניץ: אל תערבי אותו.

ענת טל: מי פונה למי?

ענת טל: שלא מועצת הארכיונים יקבלו 3 פניות.

ענת טל: ..

מיכאל מלכיאור: דיברנו על זה בפעם הקודמת.

דוד בלומברג: גלי, מי המניע של הענין?

דוד בלומברג: הייתי מציע שייכתב פה גם "והנהלת הספריה הלאומית".

דוד בלומברג: יש פה ואקום.

דוד בלומברג: נכתוב או לא, זה מה שיהיה.

קריאות: אז אין בעיה.

פפי יקירביץ: אז אפשר להשאיר את זה.

מרב ישראלי: זה הוראות מאוד מוזרות ואמרתי את זה גם בישיבות הקודמות.

מרב ישראלי: "עם תום תקופת ההפעלה" אולי לא צריך להיות בתוספת.

מרב ישראלי: "3.

מרב ישראלי: עם תום תקופת ההפעלה תחל המועצה במילוי תפקידיה לפי חוק זה;" זה למשל לא צריך להיות בתוספת.

מרב ישראלי: "זאת אף אם טרם הושלם מינויה או חל במינוי מי מחבריה או נתפנה מקומו, ובלבד שלפחות שליש מחבריה מונו.

מרב ישראלי: 4.

מרב ישראלי: עם תום תקופת ההפעלה תבצע החברה הקצאת מניות ללא תמורה למדינה, על מנת להבטיח את קיום הוראות סעיף 8(א).

מרב ישראלי: 5.

מרב ישראלי: לחברה יוקנו כל הזכויות שהוקנו לחברה הבת בהסכם האמור בסעיף 32(ג), וכל זכות אחרת שהוקנתה לחברה הבת במהלך תקופת ההפעלה.

מרב ישראלי: "

ענת טל: למה רק למדינה ולגופים הציבוריים?

גלי גרוס: אבל ללא תמורה זה רק למדינה.

גלי גרוס: יכול להיות שהגופים האחרים לא יהיו וזה לא מונע את תחילת הפעלת החוק.

גלי גרוס: יכול להיות שבאותם גופים אחרים זה יהיה בתמורה.

גלי גרוס: אז אין לי בעיה לנסות לחשוב עם מרב איך מסדרים את זה.

מרב ישראלי: אני אבדוק אם יש צורך להתייחס לגופים האחרים.

מרב ישראלי: המטרה שלנו שזה לא ימנע כמובן.

גלי גרוס: רצינו להדגיש שלמדינה זה ללא תמורה ויכול להיות שלאחרים זה כן יהיה בתמורה.

גלי גרוס: יכול להיות שכן ויכול להיות שלא.

מרב ישראלי: "5.

מרב ישראלי: לחברה יוקנו כל הזכויות שהוקנו לחברה הבת בהסכם האמור בסעיף 32(ג), וכל זכות אחרת שהוקנתה לחברה הבת במהלך תקופת ההפעלה.

מרב ישראלי: " זה ענין של אופן ההעברה שדיברנו עליו קודם.

מרב ישראלי: מה דובר קודם, סגרנו את ענין המינוח בענין של הקמת החברה?

גלי גרוס: לאפשר תחילת פעילותה של החברה או שזה יהיה פעילותה של אותה חברה בשינוי...

מרב ישראלי: נגיד שזה עובר מגוף כזה לגוף אחר, מה צריך לעשות?

מרב ישראלי: מה הפעולות הנדרשות, שינוי שם?

מרב ישראלי: אני רוצה להבין את התהליך.

מרב ישראלי: אם הגוף שהוא היום חברה בת יהפוך לחברת הספריה הלאומית בלי להקים חברה חדשה, מה הפעולות שהוא יצטרך לעשות לצורך זה?

גלי גרוס: זה לא רק הוא.

גלי גרוס: ראשית, האוניברסיטה והמדינה יצטרכו להסכים עוד לפני שהחברה תתחיל לפעול על התקנות.

גלי גרוס: מישהו יצטרך להתניע תהליך, אפילו אם לא פורמאלית לפי החוק למינוי כל הגורמים.

גלי גרוס: מבחינת שינוי התקנון, יכול להיות שהדירקטוריון יצטרך לכנס את האסיפה הכללית של חברת הבת כדי לקבוע איזה שהוא תקנון צל פורמאלי.

גלי גרוס: יכול להיות שיהיו כל מיני פעילויות תאגידיות שצריך לבצע, כל מיני הכנות בתוך הגופים שלו.

מרב ישראלי: מה הפעולה המכוננת שהופכת את החברה הבת לחברה לפי החוק.

מרב ישראלי: מה הופך אותה אם זה לא הקמה של חברה חדשה?

מרב ישראלי: זה אוטומטי מכוח החוק?

מרב ישראלי: אני לא בטוחה.

מרב ישראלי: זה לא עולה מהחוק.

גלי גרוס: היה קודם הקטע של השינוי שם.

גלי גרוס: שינוי שם גם הוא לא היה מכונן כי ניסחנו אותו מאוד בזהירות.

גלי גרוס: הוא היה אינדיקציה כלפי חוץ שהחברה התחילה לפעול.

גלי גרוס: אבל גם הוא לא אמר בשום שלב כי מאוד נזהרנו, שאלא אם כן יתקיימו מלא הדרישות של החוק הזה רק אז תתחיל החברה לפעול, כי זה מאיים על כל הרעיון של הגבלת הזמן בתקופת ההגבלה.

גלי גרוס: כי אם חוץ מהזמן יש עוד תנאים שצריכים להתקיים, שיכולים שלא יתקיימו לעולם - אז אין לנו חברה.

גלי גרוס: אם יש בעיה ועיכובים, זה צריך לבוא בצורה מסודרת לשר ולועדת החינוך ולהאריך את תקופת ההפעלה כדי שהדברים יהיו מסודרים.

דוד בלומברג: השאלה הזאת היא מצוינת.

דוד בלומברג: מה ה"שלטר" שהופך את החברה הזאת, שעושה את שינוי המין?

דוד בלומברג: זה לא תהליך פשוט.

דוד בלומברג: הייתי מציע, גם אם בצורה סינטטית, הדבר שצריך לעשות את זה הוא העברת המניות.

דוד בלומברג: אפשר להלביש את זה לאלמנט של העברת המניות, שהיא שמייצרת את התהליך.

גלי גרוס: אם כבר זה הקמת המועצה.

דוד בלומברג: הקמנו את המועצה והיא עוד לא עושה את זה.

גלי גרוס: העברנו מניות והמועצה לא הוקמה.

גלי גרוס: החברה פועלת?

דוד בלומברג: אני מציע שהדבר האחרון, שהוא הטריגר, שהוא ה"שלטר" שמשנה את זה, זה העברת המניות.

דוד בלומברג: אז קודם יקימו את המועצה וקודם יעשו את כל הדברים ואז העברת המניות.

דוד בלומברג: אנחנו עלולים לפתוח פה תיבת פנדורה.

גלי גרוס: אנחנו קובעים שכל ההוראות יתקיימו אבל זה הוראות חוק שאמורות להתקיים ויש פה פיקוח וגורמים שאחראיים לבצע את כל ההוראות.

גלי גרוס: צריך להיות סנכרון מלא של כל הגורמים.

דוד בלומברג: ועדין צריך את האירוע המכונן הזה.

דוד בלומברג: לכן, אני חושב שהדרך לבדוק את הכל ולהקים את המועצה, להקים את האורגנים ובקצה התהליך העברת המניות היא שמייצרת את הטריגר.

גלי גרוס: בתום תקופת ההפעלה מה שקורה הוא שהמועצה מתחילה לפעול והמניות מוקצות.

גלי גרוס: זה מה שהחוק קובע כבר היום.

גלי גרוס: אז הטריגר, בעיניי, חייב להיות התקופה ואז זה מחייב את כולם להתכנס.

גלי גרוס: אם יש בעיה, זה מחייב את הגורמים שרואים שיש בעיה לפנות לשר שיוציא שר באישור ועדת החינוך, יסבירו את כל הבעיות, למה זה לא פועל במועד שבו זה היה אמור לפעול - -

פפי יקירביץ: אולי צריך להכניס משהו בסעיף 32.

מרב ישראלי: ההוראות הרלוונטיות זה בסעיף 32א(1) ו-ב.

מרב ישראלי: א(1) אומר: "תופעל הספריה הלאומית בידי חברה בת".

מרב ישראלי: כאילו הספריה הלאומית קיימת והיא מופעלת.

מרב ישראלי: היא תופעל, זה משהו קצת לא מדויק.

מרב ישראלי: השאלה אם אפשר לחדד ניסוח.

מרב ישראלי: דבר שני, אנחנו אומרים ב-32ב - -

שמואל הר נוי: אם רוצים לקצר?

מרב ישראלי: יש אפשרות.

גלי גרוס: ברישא בסעיף 7 של התוספת, שמחקתי אותו כתוב:

גלי גרוס: עם תום תקופת ההפעלה תפעל הספריה הלאומית במסגרת החברה.

גלי גרוס: זה נמחק.

מרב ישראלי: אנחנו כן צריכים את זה.

גלי גרוס: זה קיים.

גלי גרוס: לא מחקתי את זה.

ענת טל: תום תקופת ההפעלה.

גלי גרוס: אני לא רוצה להתנות את זה.

גלי גרוס: החברה הזאת חייבת לפעול לפי הוראות החוק.

גלי גרוס: כולם חייבים לקיים את הוראות החוק.

דוד בלומברג: זו ועדה יוצאת דופן ואנחנו צריכים להתפלל שזה יקרה.

דוד בלומברג: אנחנו יוצרים פה מנגנון אוטומטי.

טנה שפניץ: לכבוד ה-3 שנים כולם יתכוננו וגם רצינו ליצור בקרה.

טנה שפניץ: המועד הוא נקודת בקרה אם התנאים האלה לא מתקיימים.

טנה שפניץ: אם אתה מתנה את זה בתנאים האלה, כל העסק לא נכנס בכלל לתמונה ונקודת הבקרה הולכת לאיבוד.

מרב ישראלי: מבחינה תאגידית, אם לא היו כל ההוראות האלה בחוק חשוב שנדע מה קורה, ויש חברה מסוימת, יש הסכם, שאמורה בתום תקופה מסוימת להפוך להיות חברה אחרת.

גלי גרוס: נניח שהיה לנו חוק רגיל שבו אין את חברת הבת.

גלי גרוס: היינו עושים מועד תחילה לחוק, החוק היה קובע שצריך להקים את החברה עד למועד X, צריך למנות מועצה עד למועד Y וזהו.

מרב ישראלי: הבעיה היא של ההעברה.

מרב ישראלי: אין לי בעיה עם כל השאר.

גלי גרוס: גם אז היו תנאים של מינוי מועצה ודירקטוריון.

מרב ישראלי: אז או שיש אפשרות שחברה הופכת להיות חברה אחרת, אני מנסה למקד את הענין.

גלי גרוס: זה לא משהו שכיח כל כך בחקיקה.

מרב ישראלי: לא בחקיקה.

מרב ישראלי: אני מנסה למקד.

מרב ישראלי: יש מצב שבו חברה בעולם החברות, שאין לה חוק מיוחד, הופכת להיות באיזו שהיא דרך - -

גלי גרוס: יש מיזוגים.

גלי גרוס: יש צו של בית משפט או החלטה של אסיפה כללית שחברה אחת נעלמת ואז שולחים הודעה לרשם ההקדשות.

גלי גרוס: אתם רוצים הודעה של השר ברשומות או משהו?

מרב ישראלי: יש לי פה איזה חסר.

גלי גרוס: השאלה אם הודעה לא פוגעת.

מרב ישראלי: זו החלטה של האסיפה הכללית שהחברה משתנה, כי כאן זה העברת מניות.

גלי גרוס: במיזוג כן, יש פרוצדורה ויש הודעה לרשם החברות.

גלי גרוס: הוא "מעלים" חברה אחת ומכניס אותה לתוך השניה.

מרב ישראלי: אנחנו יוצרים מכוח חוק משהו שלא קיים בעולם החברות באופן כללי, שם זה אפשרי רק במיזוג.

מרב ישראלי: ..

גלי גרוס: מיזוג, פירוק בצו של בית משפט או שיש הודעה לרשם ההקדשות.

מרב ישראלי: אני מנסה לראות מה אנחנו עושים ביחס לעולם הרגיל.

גלי גרוס: אבל פה זו לא אותה סיטואציה כי החברה ממשיכה להתקיים.

גלי גרוס: היא לא חברה בת יותר אבל היא ממשיכה להתקיים כישות משפטית, להבדיל ממיזוג ופירוק.

מרב ישראלי: זה בדיוק מה שאני מנסה להבין.

מרב ישראלי: אנחנו יוצרים פה מצב ייחודי מכוח חקיקה, שחברה אחת הופכת להיות חברה שניה.

גלי גרוס: החוק חל עליה בצורה אחרת.

מרב ישראלי: אז מה זה אומר?

גלי גרוס: זה יכול לקרות בכל חברה.

גלי גרוס: תקנון של חברה יכול להשתנות בכל שלב בדרך.

גלי גרוס: חברה יכולה להפוך להיות מחברה פרטית לחברה ציבורית.

גלי גרוס: חברה משנה את הוראות החוק שחלות עליה הרבה מאוד פעמים.

גלי גרוס: זה דבר רגיל.

מרב ישראלי: אני מנסה לראות מה אנחנו עושים פה שהוא שונה ממה שקורה בעולם התאגידי הרגיל.

גלי גרוס: האם את מתכוונת למצב שבו הוראות חוק שונות חלות על אותה חברה החל ממועד מסוים, אז יש חברה פרטית שהופכת לציבורית, חברה ממשלתית שהופכת לחברה מעורבת, חברה מעורבת שהופכת לחברה פרטית לחלוטין.

גלי גרוס: הכל פעולות שהן לא מוסדרות בחוק, שכתוצאה מהעברת מניות משתנה סט שלם של דינים שחל על חברה ציבורית למשל, שהופך אותה מתחולה של חוק החברות הממשלתיות עם הרבה מאוד הוראות אישור למצב שלא חל כלום.

גלי גרוס: פה זה הפוך.

דוד בלומברג: גלי, יכול להיות שהמנגנון האוטומטי יסתדר בתום תקופת ההפעלה, אבל משום שאני רוצה להיות קצת יותר זהיר בענין הזה, בהמשך לדברים שאמרת בסוף, בדומה לחברות ממשלתיות שהופכות להיות מעורבות, מה שמשנה את זה זה אקט העברת המניות.

דוד בלומברג: אני מחפש באופן סינטטי גם אם זה לא לגאלי, משהו שמייצר את הבחינה הזאת.

גלי גרוס: העברת המניות אמורה להיות אוטומטית.

גלי גרוס: החוק קובע את החובה להקצות את המניות במועד מסוים.

גלי גרוס: היא לא אמורה להיות תלויה בשום דבר והמועד המסוים הזה, זה המועד שבו ממילא אנחנו רוצים.

גלי גרוס: אנחנו לא רוצים לאפשר שיקול דעת למישהו בהקצאה הזאת.

גלי גרוס: זו הקצאה שמחויבת על פי דין.

שמואל הר נוי: מה שמניע זה התקופה.

גלי גרוס: הרבה יותר מטריד אותי השלב של המועצה כי הקצאת המניות, איך שאני רואה את זה, היא מכוח דין ולכן זה קורה במועד מסוים.

מרב ישראלי: סעיף 7 בא לפני 3 ו-4 מבחינה כרונולוגית.

גלי גרוס: לא, הכל זה פעולות הכנה עד 7.

מרב ישראלי: למה?

מרב ישראלי: עם תום תקופת ההפעלה.

מרב ישראלי: ..

מרב ישראלי: 3 ו-4 באים אחרי.

מרב ישראלי: יש פה בעיה, כי אם את אומרת ב-7 "עם תום תקופת ההפעלה" זה במסגרת החברה.

מרב ישראלי: וגם אם את אומרת ב-3 שעם תום תקופתה ההפעלה תתחיל המועצה לעבוד, מה בא קודם?

מרב ישראלי: ההקצאה של המניות או זה שהיא תפעל במסגרת - -

גלי גרוס: הכל קורה ביחד.

מרב ישראלי: איך ביחד?

שמואל הר נוי: הזמן קוצב את זה.

מרב ישראלי: 3 שנים עברו...

גלי גרוס: באותו יום החברה מקצה מניות, המועצה שלה מתכנסת בפעם הראשונה והחברה נחשבת לחברה לפי החוק הזה.

גלי גרוס: חוץ מהקצאת המניות המועצה מתחילה לפעול והיא לא חייבת להתכנס באותו בוקר.

מרב ישראלי: נגיד שההקצאה של המניות לא נעשית - -

גלי גרוס: היא לא יכולה שלא להיעשות.

גלי גרוס: החוק קובע אותה.

טנה שפניץ: זה לא נעשה, באים לוועדת החינוך.

טנה שפניץ: תבינו שה-3 שנים זה נקודת בקרה.

טנה שפניץ: אם משהו לא מתקיים ב- 3 שנים אז מישהו שבר את הכלים וצריך לבדוק איפה ומה ולערב את השרים.

מרב ישראלי: יש פה כשל פילולוגי כי אתם אומרים שעם תום תקופת ההפעלה תבצע החברה - -

גלי גרוס: אז אני רוצה להסביר: יכול להיות שיותר נכון להגיד בהקשר הזה שעם תום תקופת ההפעלה יוקצו מניות החברה ללא תמורה למדינה.

גלי גרוס: החוק קובע שהמניות יוקצו במועד הזה.

מרב ישראלי: ומי עושה את הפעולות הנדרשות?

שמואל הר נוי: החוק מפעיל.

מרב ישראלי: אבל מישהו צריך לעשות את זה.

טנה שפניץ: זה הרעיון.

פפי יקירביץ: אני חושבת שזה די ברור.

שמואל הר נוי: מה שקוצב את הכל זה הזמן.

מרב ישראלי: אבל איך החברה שלא קמה יכולה להקצות מניות של חברת הבת?

גלי גרוס: אז חברת הבת צריכה לעשות את זה.

מרב ישראלי: יש פה כשל.

מרב ישראלי: ..

שמואל הר נוי: נקודת החיתוך קובע אותה הזמן, והזמן קובע כמה דברים: הוא קובע את המועצה, בהנחה שעשו את כל הפעולות קודם לכן, הוא קובע את העברת המניות - -

גלי גרוס: אני חושבת ש-7 בא לפני 4.

מרב ישראלי: זה הופך להיות אוטומטית שלה, הם של חברת הבת.

מרב ישראלי: המניות הן של האוניברסיטה העברית ומי שיכול להקצות זה רק האוניברסיטה העברית.

שמואל הר נוי: אז תכתבי חברת הבת.

גלי גרוס: זה לא משנה, תלוי איך מגדירים אותה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אנחנו חייבים "לחתוך" פה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין את הסוגיה וזה בגלל שההעברה פה היא לא כמו העברות מחברה פרטית לציבורית.

מיכאל מלכיאור: אין העברה מחברת הבת וזה שונה, זה ברצף.

מרב ישראלי: אני חושבת שהקצאת המניות צריכה להיות רגע לפני תום התקופה.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: כמו שאנחנו נכנסים לשנה שביעית, שנת שמיטה, ויש תוספת שביעית, שזה בדיוק לפני השנה השביעית, בחודש אלול.

גלי גרוס: אני לא רוצה שהמניות יהיו בידי החברה כשאין לי מועצה.

מרב ישראלי: אז תקבעי את זה.

טנה שפניץ: אז אתם יכולים להגיע ל-4 שנים.

גלי גרוס: הכל קורה בו זמנית.

מרב ישראלי: זה לא בו זמנית כי החברה בת לא יכולה להקצות מניות אם אוטומטית בתום תקופת ההפעלה היא הופכת לחברה.

גלי גרוס: לא כתבתי שחברת הבת מקצה.

מרב ישראלי: אבל היא לא יכולה כי אין לה את המניות עדין.

מרב ישראלי: המניות הן של החברה הבת.

גלי גרוס: לא, יש מניות בחברה בת ומה שהיא מקצה זה מניות חדשות, שלא קיימות בשום מקום.

גלי גרוס: היא פועלת בתור חברה רשומה ברשם החברות.

גלי גרוס: ההגדרות שלנו לא משנות את זה שזו חברה קיימת תאגידית, שיכולה להקצות את המניות שלה למי שבא לה.

גלי גרוס: החוק אומר שבשלב הזה היא נקראת חברת הבת ובשלב הזה היא נקראת חברת הספריה הלאומית למשל.

גלי גרוס: זו אותה חברה.

גלי גרוס: זה לא שאין לה יכולת להקצות את המניות, זה אותן מניות.

גלי גרוס: זה אותו תאגיד כל הזמן.

גלי גרוס: רעיונית, אנחנו מפרידים בין השניים אבל זה אותו תאגיד.

מרב ישראלי: והמניות שקיימות שצריך להעביר אותן?

גלי גרוס: לא צריך להעביר.

מרב ישראלי: זאת אומרת, ה-25% נשאר באוניברסיטה.

גלי גרוס: מבחינתי, חשוב שיש נקודה שחותכת והיא הזמן.

גלי גרוס: מצד שני, אני חושבת שזה מאוד בעייתי שהמדינה מקבלת 50% מהמניות בלי כל הסיפור של המועצה, כי אז אנחנו נכנסים להרבה מאוד בעיות שלא רצינו להיתקל בהן.

גלי גרוס: אם יש איזה עיכוב בדרך, אין חברה.

גלי גרוס: ניסינו ליצור פה מצב שהוא לא הכי נורמאלי בעולם, שמדבר על כמה פעולות שקורות בו זמנית וכל הגורמים צריכים להכין את עצמם לקראת אותו מועד.

טנה שפניץ: זה לא פעולות שצריך ללכת לעבוד בשדה.

מרב ישראלי: נכון.

מרב ישראלי: אנחנו יודעים למה אנחנו מתכוונים.

מרב ישראלי: השאלה היא לבדוק שאין פה חוסר היגיון בגופים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מסמיכים אתכן לקבוע בניסוח מה צריך באותו יום גדול ונורא לקרות כדי שגם מרב תהיה מרוצה.

מיכאל מלכיאור: הענין ברור.

מרב ישראלי: עוד לא דיברנו על תחילה שממנו מתחילה תקופת ההפעלה, כי כרגע אין חברה בת.

מרב ישראלי: מתי תהיה?

מיכאל מלכיאור: צריך לעשות את זה מה-1.1.08

טנה שפניץ: עד ה-1.1.08

קריאות: לא...

גלי גרוס: את יכולה להגיד שתקופת ההפעלה שהיא 3 שנים מיום תחילתו של חוק זה או מיום הקמת חברת הבת, לפי המוקדם, ואז אם חברת הבת הוקמה לפני ה-1 בינואר 2008 - -

דוד בלומברג: לא תקום.

דוד בלומברג: נקים אותה ב-1.1.

מיכאל מלכיאור: רבותי, ה-1.1.08 ואפשר לעמוד בזה.

מיכאל מלכיאור: לא יעמדו בזה הרבה לפני זה, אני לוקח את הסיכון.

מיכאל מלכיאור: ..

מרב ישראלי: אתם רוצים שנקבל דיווח מהוועדה בתקופת המעבר?

טנה שפניץ: אחרי שנתיים של תקופת הפעלה.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה זמן.

מיכאל מלכיאור: אני בעיקר רוצה לדעת יום לפני... בסדר, שיהיה דיווח כעבור שנתיים מתחילת החוק.

מרב ישראלי: בנושא של סמכות לייצג את המדינה סגרנו.

מיכאל מלכיאור: אני עובר להצבעה על כל החוק עם כל השינויים.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מחברי הכנסת הנוכחים כרגע להצביע.

מיכאל מלכיאור: מי בעד הצעת חוק הספריה הלאומית, התשס"ז-2007?

מיכאל מלכיאור: מי בעד – 2 מי נגד – אין מי נמנע – אין 2 בעד, אין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכאל מלכיאור: לפני שמתפזרים, אני רוצה להודות לכל הגורמים שעבדו מאוד קשה מאז שהתחלנו לעבוד והגיעו לפתרונות שאני מאוד שמח עליהם.

מיכאל מלכיאור: לסיום, אני רוצה לתת את זכות הדיבור למי שמכהן כיו"ר ההנהלה הציבורית של הספריה הלאומית, מר דוד בלומברג.

דוד בלומברג: תודה רבה.

דוד בלומברג: האמת היא שאני נרגש משום שנער הייתי וגם זקנתי בחברה ובעשייה הישראלית, והחוק הזה או התהליך שהוא עבר במונחים בדפוסי העבודה של החברה הישראלית, הסיכויים להעביר אותו היו אפסיים או קרובים לכך.

דוד בלומברג: היינו תקועים בתהליך הזה במשך כמה שנים טובות.

דוד בלומברג: האוניברסיטה ונשיאה ניסו בעקבות הדוח של הוועדה הבינלאומית במשך למעלה מ-4 שנים להתחיל את הבחינה של החוק וזה נתקע בשלבים הראשונים.

דוד בלומברג: אני אומר שהחוק הזה, הסיכויים להעביר אותו, זה היה כל כך מורכב לטעמי, עוד לפני שחוויתי את זה, ובעצם היה צריך רצון רע של אחד הגורמים כדי שזה לא יקרה.

דוד בלומברג: לא צריך יותר מדי.

דוד בלומברג: היה צריך הרבה רצון טוב של הרבה מאוד גורמים להתעלם מכל מיני דברים ולהעביר את החוק.

דוד בלומברג: אני נפגשתי לפני מספר שבועות עם אישיות בכירה מאוד בחברה הישראלית וסיפרתי לו על המהלך הזה.

דוד בלומברג: הוא מעורה היטב בתהליכים והוא שאל מי דוחף את זה?

דוד בלומברג: איך זה קורה?

דוד בלומברג: לא יכול להיות שאין פה מישהו שדוחף.

דוד בלומברג: הרצון הטוב דחף פה את הענין - -

טנה שפניץ: והנחישות של הוועדה.

דוד בלומברג: - - אני חייב להודות לחבר הכנסת אריה אלדד על הצעת החוק הפרטית, שהיוותה את המניע הראשון ועל הדחיפה הבלתי נלאית של יו"ר ועדת החינוך, חבר הכנסת מלכיאור, ולכל העוסקים במלאכה.

דוד בלומברג: אני אומר את זה למשרד המשפטים, למשרד החינוך, לאוניברסיטה, בספריה ובעצם כל אחד יכול היה להפיל את הענין הזה.

דוד בלומברג: אני לא מכיר הרבה דוגמאות שבהן היה צירוף כזה של רצון טוב להעביר את הענין הזה, והוא עבר.

דוד בלומברג: להגיד שבשם עם ישראל אני מודה, אין לי שום סמכות ויומרות לטעון זאת אבל אני מאמין שהמהלך של חידוש פניה והקמתה של הספריה הלאומית החדשה הוא מהלך שאין גבול לחשיבותו ואנחנו יחד, שהתחלנו במלאכה הזאת, כמובן חבריי בספריה, אנשי החוץ בתוך הספריה שהיו מעורבים בענין הזה, נעשה כל מאמץ כדי שהמהלך הזה יקרום עור וגידים, ותהיה לנו ספריה לאומית ראויה.

דוד בלומברג: אמרתי כמה מלים גם לנשיא האוניברסיטה בנושא הזה לפני כמה ימים.

דוד בלומברג: מטבע הדברים, כשאנחנו ממשיכים להתקדם ולהיות יותר קונקרטיים תהיינה בעיות, ובשביל זה כולנו פה.

דוד בלומברג: אני רוצה להודות לכם מכל הלב על הענין.

דוד בלומברג: תודה.

שמואל הר נוי: אדוני היושב ראש, מזל טוב.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה ושנה טובה ומתוקה.