ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 122, 2007-10-09 10:15

מיכאל נודלמן: בוקר טוב לכולם.

מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מיכאל נודלמן: הנושא שעל סדר יומנו היום הוא יום הקשיש הבינלאומי.

מיכאל נודלמן: יום הקשיש הבינלאומי חל לפני שבוע וחצי, בזמן החגים שלנו, ולכן אנחנו מציינים היום את היום הזה.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על כלל האוכלוסייה אלא להתייחס לעולים כי אנחנו בישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מיכאל נודלמן: העולים מהווים את החוליה החלשה ביותר שקיימת בחברה שלנו כאשר הקשישים העולים – 22 אחוזים מכלל הקשישים בארץ - מהווים את החוליה החלשה ביותר באוכלוסייה.

מיכאל נודלמן: 50 אחוזים מהאוכלוסייה הזאת הם מתחת לקו העוני.

מיכאל נודלמן: זה דבר שלא מקובל עלי.

מיכאל נודלמן: שמעתי הבוקר שידור ברדיו, עת נסעתי ממודיעין לירושלים, שאומר שרוב האנשים האלה לא קונים אוכל אלא קונים תרופות, או שהם לא קונים תרופות וקונים אוכל.

מיכאל נודלמן: יש התקדמות בנושאים שונים, אבל כאן המצב נשאר כפי שהוא למרות שאני חייב לומר שידוע לי, ודיברתי עם שר האוצר, שהממשלה מכינה רפורמה או שינויים שיחולו בקצבת הזקנה ואני חושב שגם זה יהיה טוב כי קצבת הזקנה נמוכה מאוד ועומדת על סכום של כ-540 שקלים.

מיכאל נודלמן: הממשלה רוצה להגדיל את הסכום, אבל כל זה יתבצע לפי מצב כלכלי ומצב בריאותי.

מיכאל נודלמן: עכשיו אמנם אומרים זאת, אבל אני עוד לא יודע מה יקרה בסופו של דבר.

מיכאל נודלמן: חשוב מאוד לציין את יום הקשיש הבינלאומי.

מיכאל נודלמן: שמעתי וקראתי על מקרים מאוד חריגים של מעשי מטפלים בקשישים, שקראנו בעיתונות איך חוליגנים ובנדיטים גונבים כסף מהקשישים שבאים להוציא את כספי הביטוח הלאומי מהבנקים.

מיכאל נודלמן: הנושא הזה עלה לדיון בכנסת והמשרד לביטחון פנים קיבל הוראות מסוימות כי הקשישים לא צריכים לסבול מתופעות כאלה.

מיכאל נודלמן: אני חושב שכאן לא רק הממשלה צריכה לפעול ולעשות עבודת הסברה והגנה על הקשישים אלא כל אזרח ישראלי – צעיר או לא צעיר – צריך להתייחס אל הקשישים בכבוד.

מיכאל נודלמן: ד אם כולנו נתנהג אל הקשישים בכבוד, אני חושב שהכנסת לא צריכה להתערב.

מיכאל נודלמן: אני מבקש מנציגי המוסד לביטוח לאומי והמשרד לקליטת העלייה לומר לנו מה מצבם של הקשישים כיום עם דגש על קשישים עולים וזאת מאחר שאנחנו בדיון בוועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מרים שמלצר: אנחנו מדברים על העולים שעלו אחרי שנת 1990 ורואים שיותר ויותר אנשים מתוכם מקבלים היום קצבה לפי חוק הביטוח הלאומי כי הם צברו זכויות.

מרים שמלצר: מספר העולים שמקבלים קצבה שלא לפי חוק הביטוח הלאומי – זאת אומרת, אלה שעלו ארצה לאחר גיל פרישה - הולך ופוחת מדי שנה בכ-5 אחוזים כי לצערנו יש פחות עולים והם הולכים לעולמם.

מרים שמלצר: מתוך העולים שמקבלים קצבה שלא לפי חוק – אלה שעלו לאחר גיל פרישה – 95 אחוזים זכאים לתוספת השלמת הכנסה ואילו בקרב העולים שמקבלים קצבה לפי חוק הביטוח הלאומי, רק 68 אחוזים זכאים לתוספת השלמת הכנסה.

מרים שמלצר: אם נשווה אותם לכלל מקבלי קצבה לפי חוק הביטוח הלאומי שכוללת כאלה שהם יותר ותיקים בארץ, שם רק 15 אחוזים זקוקים להשלמת הכנסה.

מרים שמלצר: הם זכאים להשלמת הכנסה במידה פחותה מאלה שעלו לאחר גיל זקנה אבל עדיין יותר מאשר אלה שהם ותיקים ונמצאים יותר שנים בארץ.

מיכאל נודלמן: הוועדה ביקרה השנה בסניף ביטוח לאומי באשדוד, שם נפתח סניף חדש.

מיכאל נודלמן: רוב האנשים שמגיעים לשם אלה אנשים קשישים, אנשים שלא יודעים עברית, ומתוך 50 העובדים שמועסקים בסניף הזה רק שני אנשים בחצי משרה הם דוברי רוסית.

מיכאל נודלמן: נכנסתי למקום ופניתי בשפה הרוסית, אבל אף אחד לא ידע לענות לי.

מיכאל נודלמן: הפונים במקום לא יכלו לקבל תשובה מהעובדים ומאחר שהם ראו שאנחנו חברי כנסת דוברים רוסית, כל השאלות הופנו אלינו.

מיכאל נודלמן: כתבתי מכתב למנכ"ל הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: בנושא הזה אנחנו מקיימים מחר ישיבת ועדה כי גם כאן מדובר ביחס לקשישים.

מיכאל נודלמן: אתמול קיבלנו תשובה מביטוח לאומי אבל כאמור, מחר אנחנו מקיימים ישיבת ועדה בנושא כי אנחנו נרצה לדעת איך יכול להיות שבעיר בה אחוז אוכלוסיית העולים הוא האחוז הגבוה ביותר בארץ ומתוך 50 עובדים בביטוח לאומי רק שני עובדים שמועסקים בחצי משרה דוברים את השפה הרוסית.

יצחק זיו: מה עושים בסניף הזה?

מיכאל נודלמן: המנכ"ל אמר שהוא ישלח צעירים ללמוד רוסית, ואכן אחרי חודשיים קיבלתי העתק מכתב שהוא שלח לנציבות שירות המדינה אבל הנציבות העבירה את המכתב למשרד האוצר.

מיכאל נודלמן: אתם לא מכינים את עצמכם לשינויים שצריכים להיות ואתם לא יודעים על שינויים שיהיו במקום.

מרים שמלצר: לא.

מיכאל נודלמן: משרד הרווחה, איזה שינויים מחכים לנו בשנת 2008 בקשר לקשישים העולים?

זהבה וייזר: הייתי רוצה לגעת בנושא שהוא מאוד בעייתי ונוגע לקשישים עולים.

זהבה וייזר: אני מדברת בנושא של הקליטה שלהם, בעצם הבאתם לארץ ועד הקליטה שלהם כאן בארץ, והנושא הוא מאוד בעייתי ואתו אנחנו מתמודדים במשרד בקשיים רבים.

מיכאל נודלמן: עוד לא ראיתי קשישים שגרים במשך שנה בים המלח.

זהבה וייזר: אני מספרת כרגע מה שהבטיחו להם בחוץ לארץ ויש לנו מסמכים כתובים על כך.

זהבה וייזר: מבטיחים להם שם ולוקחים מהם שם את הרכוש שלהם.

זהבה וייזר: בארץ יש גופים שמתווכים וקולטים אותם בבתים שאנחנו קוראים להם בתים פירטיים בתנאי מגורים מאוד מאוד לא הולמים.

זהבה וייזר: יש לנו קושי באכיפה כי אותם זקנים תלויים באותם האנשים שמפעילים את הבתים האלה והתנאים שם את תת-תנאים, כאשר מדובר במחסור במזון, מחסור בטיפול רפואי סיעודי, תנאים היגייניים נוראיים ולנו יש קושי באכיפה.

זהבה וייזר: אנחנו מציעים לאותם אנשים לקלוט אותם בבתי אבות, במסגרות טובות.

זהבה וייזר: מי שחווה את זה ונשאר, מאוד הודה לנו, אבל עד שאנחנו מצליחים לתקשר עם האנשים האלה, יש לנו קושי כי הם מאוימים על ידי אותם הגופים.

זהבה וייזר: זה קורה בהיקף מאוד גדול וזה ממשיך לקרות.

זהבה וייזר: יש גופים שמתואמים שם, במדינות חבר העמים, מול הגופים כאן בארץ ולנו יש קושי באכיפה.

זהבה וייזר: היינו רוצים לתת לזקנים האלה תנאים הרבה יותר הולמים אבל אנחנו לא מצליחים.

מיכאל נודלמן: אם אני מדבר רוסית, זה לא אומר שאני מתייחס רק לרוסים.

מיכאל נודלמן: יש גם עולים מאתיופיה וממקומות אחרים.

זהבה וייזר: כולם מקבלים אותו הדבר.

זהבה וייזר: כולם מקבלים את אותו היחס.

זהבה וייזר: אני התייחסתי כרגע לגוף גדול במדינות חבר העמים ולמה שהוא עושה כי עם זה אנחנו מתמודדים בקשיים רבים.

זהבה וייזר: מעבר לכך, כל זקן – ואני לא מבחינה מאין הוא מגיע – מקבל את אותם השירותים כמו כל זקן אחר במדינה.

מיכאל נודלמן: את לא יודעת איזה שינויים יהיו בשנת 2008.

מיכאל נודלמן: אני יודע שמתכננים שינויים בקצבת הזקנה.

זהבה וייזר: בקצבת הזקנה, אבל זה שייך לביטוח לאומי.

יצחק זיו: אני יכול לספר לכם לגבי טבריה ולהתייחס לאותם דיירים שגרים בדירות שכורות.

יצחק זיו: יש שם גוף מחבר העמים שמשכנע אותם לעבור לדיור שהוא אחראי עליו ושכל הכספים שהם מקבלים עוברים אל אותו גוף.

זהבה וייזר: נכון.

זהבה וייזר: יש שם עושק.

יצחק זיו: ביום בהיר אחד הדירה ריקה, אין שום דבר בדירה ועוד משכנעים אותם שהילד שלהם נישא כי הוא לא רוצה להיות עם ההורים.

יצחק זיו: שכנעו את ההורה שהילד שלו עזב אותו וזנח אותם, ואז הם עוברים לאותו דיור שנמצא תחת אותו גוף שכאילו דואג להם.

מיכאל נודלמן: אנחנו ועדת כנסת.

מיכאל נודלמן: יש גופים שהם אחראים על הנושא הזה וזה משרד הרווחה.

מרינה סולודקין: והמשטרה.

מיכאל נודלמן: נכון.

מרינה סולודקין: מה שקורה זה פלילי.

מיכאל נודלמן: אני יודע שיש בתים כאלה בנצרת עלית והכל מתנהל שם כשורה.

מיכאל נודלמן: מישהו צריך לעשות את העבודה שלו.

מרינה סולודקין: ואנחנו יודעים באיזו עבודה מדובר.

מרינה סולודקין: הם צריכים לקבל מכם רשיון כדי לנהל בית כזה כי בלי רשיון, זה מעשה פלילי.

מרינה סולודקין: אם זה כך, אני לא יודעת על מה אנחנו מדברים ומקדישים כל כך הרבה זמן כי זה משהו יוצא מהכלל ולא בכלל.

מיכאל נודלמן: אם אנחנו יודעים היכן זה קיים, אנחנו יכולים לפנות למשרד לביטחון פנים או אתם יכולים לפנות.

מרינה סולודקין: אני מאוד מודה ליושב-ראש על קיום הדיון החשוב הזה שדן במצב וזכויות של עולים קשישים.

מרינה סולודקין: היושב-ראש ואני השתתפנו בהפגנה למען קשישים עולים ובהפגנה היו סלוגנים ושלטים עליהם נכתב כבוד בגמלאות, דיור ציבורי והועלה נושא מאוד חשוב שהיום הוא מאוד אקטואלי וזה הנושא של ניצולי השואה ועזרת המדינה לציבור הזה ומתן סטטוס של פליטי שואה.

מרינה סולודקין: לצערי הרב היו רק חברי כנסת שמייצגים את ציבור העולים ממפלגות קדימה וישראל ביתנו ולא היו חברי כנסת אחרים, אבל אנחנו נמשיך את המאבק.

מרינה סולודקין: גם בוועדה הזאת עוברים החוקים שנותנים זכויות לווטרניים של מלחמת העולם השנייה, לניצולי השואה, ואנחנו חושבים על סדרת חוקים חדשים.

מרינה סולודקין: אני רואה שיושבים כאן נציגים גם של ארגון חזית הכבוד של עולים גמלאים מברית-המועצות, גם ילדי המלחמה שהם פליטים שהלכו לבית המשפט נגד ועידת התביעות מאחר שהיא מתנהגת בצורה לא נכונה בכל המקרים, ואנחנו, כמחוקקים, צריכים לחשוב באיזו צורה בחוקים שלנו ובלחץ הפוליטי שלנו על התקציבים שמיועדים לאנשים מבוגרים אנחנו יכולים שלפר את המצב.

שרה כהן: אני רוצה להתייחס לסוגיה או לנושא של הזקנים באיזושהי ראייה קצת יותר רחבה.

שרה כהן: הייתי נציגת המשרד בוועדה שעסקה בנושא של ניצולי שואה ובחודש אוגוסט השנה גם התבקשתי על ידי מר אודי פרוור, ראש האגף לתכנון מדיניות במשרד ראש-הממשלה, להכין איזשהו מסמך עם ראייה שהיא יותר מקיפה וכוללת לגבי תמונת המצב של הזקנים העולים.

שרה כהן: המסמך מצוי כאן והעברתי אותו למשרד ראש-הממשלה והוא גם הועבר למשרד לענייני גמלאים שגם אתו התחלנו באיזשהו הליך של קשר מתוך רצון למצוא איזה שהם מהלכים משותפים שייטיבו עם מצבם של העולים.

שרה כהן: בהמשך לנתונים של הביטוח הלאומי אני רוצה לציין בדיקה שערכנו לצורך המסמך הזה.

שרה כהן: ביקשנו ממכון ברוקדייל שיסרוק את כל נתוני היסוד של משרד הרווחה ויבדוק את שיעור הזקנים העולים כחלק בכלל האוכלוסייה שמקבל את הטיפול בשירותי הרווחה.

שרה כהן: הגיע לידינו ממצא שמבחינתנו רק מחזק עוד יותר את המקום היותר בעייתי או את המצוקה של הזקנים העולים כי מה שאנחנו ראינו זה שקשישים עולים מהווים נתח גדול יותר מכלל העולים שמוכרים ברווחה.

שרה כהן: 34 אחוזים מכלל העולים שמוכרים ברווחה הם זקנים לעומת 18 אחוזים מקרב הוותיקים.

שרה כהן: זאת אומרת, 18 אחוזים זקנים ותיקים מוכרים מכלל המוכרים ברווחה לעומת 34 אחוזים בקרב העולים.

שרה כהן: המשמעות כאן היא שמבין אוכלוסיית העולים, מצבם של העולים הזקנים הוא הרבה יותר קשה אפילו מאשר של שאר העולים ומבחינתנו זה מעלה את הנקודה עוד יותר על סדר היום.

מיכאל נודלמן: אני מבין שיש קיצוץ בסעיף שכר הדירה.

שרה כהן: ב-1 בינואר 2004 היה קיצוץ.

מיכאל נודלמן: לא, עכשיו יהיה קיצוץ, ב-2008.

שרה כהן: אני עדיין לא יודעת.

שרה כהן: הנתון לפיו עשיתי את המסמך הזה יחד עם מנהל אגף הדיור במשרד, וזה היה בחודש אוגוסט, היה שב-1 בינואר 2004 בוצע קיצוץ בשכר הדירה וזה בהחלט הרע עוד יותר את המצב של הזקנים העולים.

מיכאל נודלמן: אני מבין שאנשים עברו להוסטלים ולדירות ממשלתיות ואת זה קיצצו.

שרה כהן: זה היה ב-1 בינואר 2004.

מיכאל נודלמן: את אומרת שהמצב הוא לא טוב.

שרה כהן: נכון, המצב הוא לא טוב.

שרה כהן: אנחנו אומרים שהמצב הוא לא טוב.

מיכאל נודלמן: צריך לדעת שיש קיצוץ.

שרה כהן: אני רוצה להתחבר לדברים שאמרה עמיתתי זהבה ויזר.

שרה כהן: כרגע יש מהלך שהוא הרבה יותר מאורגן ומסודר שמתקיים כרגע בין הסוכנות היהודית, משרד הרווחה, משרד הבריאות ומשרד הקליטה בכל מה שקשור להבאה של זקנים עולים.

שרה כהן: זה מהלך מסודר והמהלך מבחינתנו הוא מאוד משמעותי כי הוא מצליח לתת פתרונות וכיווני שהייה ומענה לזקנים שמגיעים כאשר מדובר באוכלוסיות מוגבלות שעיקרן הם זקנים.

שרה כהן: זה מאפשר מתן פתרון ישר משדה התעופה, מקומות שניתנים בבתי אבות באמצעות השירות לזקן במשרד הרווחה וגם מסגרות סיעודיות באמצעות משרד הבריאות.

שרה כהן: אנחנו מאוד מברכים על הכיוון הזה.

מיכאל נודלמן: במאמר שאני מחזיק בידי נאמר שיהיה קיצוץ משמעותי בעזרה לתשלום שכר דירה לעולים חדשים.

שרה כהן: ממתי זה?

מיכאל נודלמן: מאתמול.

שרה כהן: בחוק ההסדרים?

מיכאל נודלמן: זה כתוב במאמר.

מיכאל נודלמן: אני לא חושב שזאת לא אמת אלא זאת אמת.

שרה כהן: זה התקבל במסגרת חוק ההסדרים?

מיכאל נודלמן: כן.

שרה כהן: זאת אומרת שתהיינה הטבות שהן ייחודיות לקשישים עולים?

מיכאל נודלמן: כן.

מיכאל נודלמן: אולי לא הטבות ייחודיות אבל הם צריכים להיות בנפרד מכל האוכלוסייה כי חלקם באוכלוסייה הוא הגדול ביותר ומצבם הוא הגרוע ביותר והם מתחת לקו העוני.

מיכאל נודלמן: דיברנו עם ארגונים ציבוריים ואנחנו מבקשים שאם יהיו שיפורים במצב הקשישים העולים, שהם יהיו בסעיף נפרד.

שרה כהן: אי אפשר להתעלם כרגע מכך שיש משרד חדש שעוסק בנושא, המשרד לענייני גמלאים, ואלה דברים שהועלו על שולחנו ועל סדר היום של אותו משרד.

שרה כהן: כרגע יש כן מהלך להעלות ולשקף את הצרכים באוכלוסייה.

מיכאל נודלמן: אתם משרד הקליטה ואתם אחראים על האנשים האלה.

מיכאל נודלמן: לכן אני פונה אליכם.

שרה כהן: תפקידנו כל הזמן להמשיך ולהעלות את הדברים וזאת כל זמן שהפתרונות עדיין לא לשביעות רצון.

מלכה טל: אני אתייחס לסיפא בדבריה של שרה כהן.

מלכה טל: במשרד הבריאות אנחנו פוגשים שתי קבוצות של אוכלוסייה של עולים זקנים.

מלכה טל: קבוצה אחת אלה אנשים שמגיעים מתוקף חוק השבות והם חולים מאוד והעלויות למדינה מאוד גבוהות, אבל הם בתוך החוק והכל בסדר.

מלכה טל: דיברה שרה על ההסדר בין משרד הרווחה, הקליטה והבריאות לגבי זקנים עולים חולים מהמטוס הוא יוצא מן הכלל ולקראת 2008 אנחנו נפגשים שוב עם הנהלת משרד הבריאות כדי לשפץ את הנוהל הזה וכדי שבאמת אנשים יגיעו בדואר ישיר מהמטוס לבית החולים, יקבלו את הטיפול הרפואי בבית חולים כללי או בבית חולים גריאטרי, ואם יש להם צורך בסידורים מוסדיים, שהם יעברו ישירות ולא ייתקלו בקשיים.

קריאה: איך הם נכנסים?

מלכה טל: אני לא רוצה להיכנס לזה.

מלכה טל: יש הרבה וריאציות ולא ניכנס לזה.

מלכה טל: הם הגיעו והם נמצאים בבית החולים.

מלכה טל: רק באוגוסט השנה ניהלנו שיחות טלפון ומאבקים לגבי אדם אחד כזה.

מלכה טל: אם לאנשים האלה יש בני משפחה או קרובים, הם במצוקה מאוד מאוד גדולה ולמערכת הבריאות אין פתרון כי הם לא בתוך החוק.

מלכה טל: דווקא כאן אני פונה לוועדה ומבקשת שהאוצר יקצה לזה איזשהו סעיף ייחודי מסומן.

מלכה טל: מבחינה אנושית, כעובדת סוציאלית מאוד קשה לי לומר שיעלו אותם על המטוס ויחזירו אותם.

מלכה טל: זה לא מעשי, זה לא אנושי וזה לא קיים.

מלכה טל: מצד שני, בתי החולים יותר ויותר מסרבים לקבל אותם כי הם יודעים שהם נתקעים אתם.

מלכה טל: אני לא צריכה לספר כאן מה זה יום עלות של חולה בבית חולים, בבית חולים כללי או בבית חולים גריאטרי.

מלכה טל: אנחנו עומדים בפני בעיה אנושית מאוד קשה וגם בעיה כלכלית מאוד קשה.

מלכה טל: זה המסר שלי מבחינתי, ממשרד הבריאות לוועדה.

רומן פרס: במסגרת המרכזים שלנו אנחנו מנהלים ושותפים בפרויקטים רבים למען הקשישים ובתחום הקשישים.

רומן פרס: ציינה נציגת הביטוח הלאומי שחלק מהקשישים העולים מקבלים מהביטוח הלאומי קצבת זקנה ולא נחשבים כעולים.

רומן פרס: אני חושב שמדובר באוכלוסייה שעוד שנים רבות יישארו עולים חדשים וזאת בדיוק אותה אוכלוסייה שאין סיכוי שאי פעם היא תשתלב בחברה הישראלית.

רומן פרס: אני יודע בוודאות מה עושה כל משרד ממשלתי, אם זה משרד הקליטה, משרד הרווחה ומשרד השיכון עם הפרויקטים החדשים כדי להקל על חיי הקשישים, אבל לצערי הרב כל חידוש כזה לקשיש, בגלל שלא מגיעים לפרט ולא חושבים עד הסוף איך החידוש הזה יגיע אל הקשיש, הופך את החידוש הזה לקשיש למשהו שלילי במקום שיהיה משהו חיובי.

רומן פרס: בשנה שעברה עברנו את כל העניין של סיוע בשכר דירה כאשר עברו מהבנקים לחברות וקשישים סבלו וסובלים עד היום בגלל יחסי גומלין לא תקינים בין הבנקים לחברות.

מיכאל נודלמן: אני אשלח מכתב למשרד השיכון כי אנחנו חושבים שצריכים לחזור לשיטה הישנה.

רומן פרס: אני לא יודע אם צריך לחזור לשיטה הישנה, אבל כמו שזה נעשה היום, זה נעשה בצורה לא תקינה, לא מקובלת, והרבה קשישים סבלו וסובלים עד עצם היום הזה.

רומן פרס: אני חושב שבמסגרת השדרוג או השכלול של השירותים לקשישים, כל משרד ממשלתי צריך לבדוק את עצמו וכל גוף צריך לבדוק את עצמו.

רומן פרס: כל פרויקט כזה, כל שיפור כזה, צריך איך הוא יגיע עד הקשיש.

מיכאל נודלמן: אני מסכים עם הדברים.

נדיה טטרנקו: אני מייצגת כאן אוכלוסייה מנחל בקע כאשר יותר משליש תושבי השכונה הם אנשים קשישים שבנוסף לכל הקשיים שהועלו כאן יש להם קשיים כי השכונה רחוקה מהעיר, אין שם שירותים ודברים יסודיים להם אנשים זקוקים, ועברה שנה בה נלחמנו בעירייה עד שסוף סוף התקיימה ישיבה אצל ראש העיר.

נדיה טטרנקו: בישיבה נאמר שיש הרבה בעיות, אולי יידחו את הטיפול בהן ואולי יטפלו בהן אחרי החגים.

מיכאל נודלמן: שם היה אדם מעמידר שהוא דובר רוסית.

נדיה טטרנקו: נכון.

נדיה טטרנקו: בסופו של דבר הוסדרו היחסים עם עמידר אבל מחודש מרץ אין בעמידר מנהל בבאר-שבע בכלל כך שאין עם מי לדבר.

נדיה טטרנקו: ערכו שיפוצים בשליש מהבתים והדיירים היו במצב קשה ומאוד סבלו.

נדיה טטרנקו: היו כאלה שהיו מרוצים מהשיפוצים אבל זה היה משהו נוראי.

נדיה טטרנקו: אין המשך לכך.

נדיה טטרנקו: אנשים מזדקנים אבל שום דבר לא נעשה לטובתם.

מיכאל נודלמן: אין מה לעשות אם אין הוסטל שקרוב למקום מגורי הילדים.

נדיה טטרנקו: אני מקבלת פניות מאנשים שנמצאים במצבים שונים.

נדיה טטרנקו: קיבלתי למשל פנייה מאשדוד ממישהו שרוצה לעבור לבאר-שבע, מישהו רוצה לעבור מבאר-שבע לאשדוד וכולי.

נדיה טטרנקו: הפקידים לא דוברים רוסית ואין להם סבלנות לדבר עם האנשים.

מיכאל נודלמן: מישהו צריך לעזור.

מיכאל נודלמן: משרד הרווחה מוכן לעזור?

זהבה וייזר: במשרד הרווחה יש אנשים שהם דוברי רוסית ואין שום בעיה.

זהבה וייזר: אנחנו מוכנים.

נדיה טטרנקו: כל יום אני מקבלת עשרות פניות ובקשות לעזרה.

מיכאל נודלמן: תעבירי אותן לוועדה.

זהבה וייזר: הכוונה היא לדיור מוגן ולא לבתי אבות.

נדיה טטרנקו: יש כל מיני מצבים של אנשים.

זהבה וייזר: לגבי בתי אבות, יש עודף מיטות בכל הארץ – באשדוד, בבאר-שבע, בצפון ובדרום.

זהבה וייזר: צריך לפנות למחלקה המקומית לשירותים חברתיים של העירייה והם ימצאו את הפתרון.

נדיה טטרנקו: אני יודעת שיש גם די מקומות במקבצי דיור אבל זאת בעיה לאנשים המסכנים להגיע לשם בלי שפה.

זהבה וייזר: בכל מקום בדרך כלל יש מתורגמן.

זהבה וייזר: יכול להיות שהם לא יודעים לפנות למקום הנכון.

נדיה טטרנקו: בבאר-שבע שהיא עיר די גדולה אין מנהל עמידר ואין עם מי לדבר.

זהבה וייזר: אבל זה לא קשור לעמידר.

מיכאל נודלמן: אתם לא פונים לכתובת הנכונה.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לפנות לרווחה.

נדיה טטרנקו: אני מתכוונת לשאלות השונות.

אילה שפירא: בבאר-שבע אין בעיה עם השפה הרוסית.

קריאה: יכול להיות שאין דיור מוגן באזור המגורים.

זהבה וייזר: נדיה מדברת על בתי אבות.

נדיה טטרנקו: גם דיור מוגן.

זהבה וייזר: דיור מוגן זה קצת בעיה כי יש תור, אבל לבתי אבות, במקרים היותר קשים של אנשים שהם צריכים עזרה הרבה יותר גדולה, דווקא לגבי בתי אבות לאנשים נזקקים יותר, אין בעיה.

קריאה: גם לגבי עצמאים אין בעיה.

זהבה וייזר: לגבי דיור מוגן יש בעיה.

מיכאל נודלמן: צריך לפנות למשרד הרווחה ולא לעמידר.

זהבה וייזר: לא למשרד הרווחה אלא לעירייה המקומית, למחלקה לשירותים חברתיים.

יורי ליאחוביצקי: אדוני היושב-ראש, חברי כנסת מכובדים, מכובדיי.

יורי ליאחוביצקי: אני נמצא בישיבות האלו מטעם עיריית בת-ים כמדען, היסטוריון, ממונה על ענייני ניצולי השואה בעירייה וכמנהל מוסד עירוני לזיכרון השואה.

יורי ליאחוביצקי: אני משתתף בישיבות הוועדות רק בנושאים הקשורים לניצולי השואה.

מיכאל נודלמן: ניצולי השואה, כולם קשישים.

יורי ליאחוביצקי: אנחנו המלצנו לממשלה להעלות את קצבאות הזקנה עד 60 אחוזים מהשכר הממוצע, כפי שקיים באירופה.

יורי ליאחוביצקי: אם זה היה המצב, אולי לא היה צורך להוסיף לקבוצות השונות.

יורי ליאחוביצקי: חילקנו עכשיו חומר ואנחנו מקווים שלאחר שחבר כנסת אחד שנתן הסכמה להגיש את הצעת החוק הזאת יקרה מה שקרה עם אסירי הגטו.

אברהם צ'רנפולסקי: אני סגן יושב-ראש תנועת חזית הכבוד שפועלת בתחום הגנת זכויות של גמלאים עולים.

אברהם צ'רנפולסקי: עתה, כאשר אנחנו מציינים את יום הקשיש הבינלאומי, מול משרד ראש-הממשלה מפגינים נציגי ארגונים שלנו, ניצולי השואה והקשישים, והם מפגינים נגד מדיניות ממשלתית כלפי העולים החדשים שהם גמלאים ועולים חדשים שבאו ארצה בגילאי 45 פלוס וצברו פנסיה כל כך קטנה שלא מאפשרת להם לשלם עבור המשכנתאות שהם לקחו.

אברהם צ'רנפולסקי: במשך השנים האחרונות אנחנו לא רואים שינויים משמעותיים במדיניות הממשלה.

אברהם צ'רנפולסקי: אם אנחנו מנתחים את התקציב הדרוש למשפחה, מתברר שמחצית מקצבת הזקנה והשלמת הכנסה משולמת עבור שכר דירה.

אברהם צ'רנפולסקי: צריך לקחת בחשבון שהם גם משלמים עבור תרופות, עבור נסיעות ועוד דברים, ולאחר כל זה, נשאר להם לחיים ולמזון לא יותר מאשר 500 שקלים לזוג לחודש.

אברהם צ'רנפולסקי: זה מצב חמור ביותר.

אברהם צ'רנפולסקי: בושה וחרפה שבמצב שגרמניה מכירה בניצולי השואה כאנשים שברחו מהנאצים ואיבדו את כל רכושם, איבדו קרובי משפחה וחיו במשך ארבע שנים בזמן מלחמת העולם השנייה במצוקה, ואילו ממשלת ישראל מגדירה אותם כפליטים ולא כניצולי שואה.

אברהם צ'רנפולסקי: זאת בושה וחרפה.

אברהם צ'רנפולסקי: אני רוצה להביע תקווה שחברי הכנסת יעשו מעשים משמעתיים על מנת לשפר את מצבם של הגמלאים העולים.

סמיון ורמן: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).

סמיון ורמן: לאחרונה נודע לנו שממשלת גרמניה הקציבה סכום של כמיליארד יורו, פיצוי לפליטי השואה.

סמיון ורמן: אני מוחה על כך שמצד אחד ממשלת גרמניה מקבלת את התביעות והטענות שלנו ומאשרת את הפיצויים, אבל מצד שני ראש-ממשלת ישראל, על סמך המסמך שהכינו לו גורמים אינטרסנטיים, לא מקבל זאת.

סמיון ורמן: פניות רבות לממשלות ישראל לדורותיהם, לחברי כנסת ולגורמים נוספים בכירים במדינה לא הועילו.

סמיון ורמן: אני חושב שראש הממשלה אולמרט עשה טעות פוליטית שלא תועיל לו.

סמיון ורמן: אני מצהיר ואומר שאם הדברים יישארו על כנם, נשקול לפנות לבג"ץ.

מיכאל נודלמן: מספיק.

מיכאל נודלמן: לממשלה יש סדר עדיפות ויש לה תקציבים.

מיכאל נודלמן: אני תומך בכך שמהתחלה נתנו הטבות לניצולי השואה שהיו במחנות הריכוז ובגטאות ואחר כך עומדים בתור אלה שהיו בשטחים הכבושים על ידי גרמניה, ועכשיו שני חברי ועדה – מרינה סולודקין וזאב אלקין – צריכים להיפגש עם ועדה שדנה כל הזמן בנושאים השונים הקשורים בניצולי השואה.

מיכאל נודלמן: אכן ממשלת גרמניה נתנה עוד כסף לממשלת ישראל עבור ניצולי השואה וצריך לדאוג שהכסף הזה ילך לפליטים.

מיכאל נודלמן: הממשלה לא חוששת וגם הכנסת לא חוששת.

מיכאל נודלמן: הכנסת דואגת לאינטרסים שלכם אבל היא לא יכולה להדפיס כסף באיזשהו מפעל.

מיכאל נודלמן: לכן הכל מתבצע בשלבים ואני מברך את הממשלה שאחרי שנת 1953 התחילה בתהליך תשלומים לניצולי השואה ואכן בשנת 2008 הגיע התור שלהם.

מיכאל נודלמן: המצב יותר גרוע בקרב הקשישים שלא מקבלים והם לא היו ניצולי שואה אלא קשישים שהגיעו למדינת ישראל.

קריאה: יש גם קשישים ותיקים.

מיכאל נודלמן: יש גם קשישים ותיקים שלא מקבלים.

מיכאל נודלמן: פנו אלי ותיקים שהגיעו ארצה בשנת 1972 ועבדו ועכשיו מקבלים פנסיה בגובה של 1,200 שקלים.

קריאה: יש כאלה שלא מקבלים בכלל.

מיכאל נודלמן: כאמור, אנחנו ועדת העלייה והקליטה ואנחנו צריכים להגן על העולים.

אורה חריש: אני רוצה לציין שאחרי מספר שנים שהתאמצנו כל כך, בשיתוף עם משרד הגמלאים ומשרד השיכון, קיבלנו תקציב של 35 מיליון שקלים לשיפוץ 1,400 יחידות דיור בהוסטלים ישנים שבטיפול חברת עמידר.

אורה חריש: הכסף הזה נועד לשפץ את הבתים גם חיצונית, גם פנימית, וגם את הדירות של הקשישים, דבר שיביא לרווחת הקשישים.

אורה חריש: בהזדמנות זאת גם נחתים את החברה על חוזה ניהול כך שהיא תנהל את הבתים כפי שמנוהלים כל הבתים החדשים של גיל הזהב.

מיכאל נודלמן: הוועדה ביקרה בנחל בקע ושם ראינו תנאים בהם אדם לא יכול לחיות.

אורה חריש: שמעתי על נחל בקע.

אורה חריש: לפני 10 שנים חשבנו לקחת את הפרויקט הזה של נחל בקע ולהפוך אותו לדיור מוגן אבל מכל מיני סיבות – גם בגלל העירייה וגם עקב כל מיני תקלות – לא הצלחנו לעשות את זה.

אורה חריש: שמעתי את הגברת ואנחנו נבדוק ונראה מה אפשר לעשות.

מיכאל נודלמן: המצב שם גרוע מאוד.

אורה חריש: נאמר שאין מנהל לחברת עמידר, אבל גם אם אין מנהל, יש סגן שהוא ממלא את מקומו.

אורה חריש: הטענה לא ברורה, אבל היא תיבדק על-ידינו.

מיכאל נודלמן: הוועדה הגיעה להסכם לפיו הם ישלמו לבנקים ריבית פחותה ממה ששילמו קודם.

אורה חריש: באיזשהו שלב הרבה דיירים רצו לקנות את הדירות.

אורה חריש: אם זה היה דיור מוגן, הם לא היו יכולים לקנות את הדירות ולכן לא רצינו למנוע מהם לקנות.

אורה חריש: זה אחד הדברים שמנע מאתנו להקים שם דיור מוגן.

אורה חריש: צריך להחליט, או שאנשים הם בעלי דירה או שהם בדיור מוגן.

קריאה: יש איזה שהם קריטריונים?

קריאה: עם כל הכבוד, 42 מיליון שקלים לא יכסו את זה.

אורה חריש: יש קריטריונים ויש תוכנית עבודה.

קריאה: אותרו המקומות.

דנה גורדון: יושב-ראש הוועדה ביקש לדעת באיזה אזורים זה יהיה.

אורה חריש: בכל הארץ, מהצפון עד הדרום.

מיכאל נודלמן: נמצא כאן נציג ממכון ברוקדייל.

מיכאל נודלמן: אתה יכול לומר לנו מה אתם כחוקרים רואים?

מיכאל נודלמן: אנחנו כאן פוליטיקאים, פקידים ממשלתיים ולכל אחד יש את האינטרס שלו, אבל אתם צריכים להיות נייטרליים.

שמואל בר: לפי הנתונים שאנחנו אוספים בצורה שיטתית, וזה גם מופיע בשנתון הקשישים בישראל, אנחנו מציגים נתונים השוואתיים לגבי אוכלוסיית העולים בהשוואה לאוכלוסיית הוותיקים.

שמואל בר: בגדול אנחנו יודעים שבאמת יש לא מעט קשיים.

שמואל בר: העולים, גם מבחינה אובייקטיבית וגם מבחינה סובייקטיבית, מרגישים פחות שבעי רצון בהרבה תחומים והם בסך הכל מדווחים על יותר בעיות בריאות, אם כי הם משתמשים פחות בשירותי בריאות.

שמואל בר: אחד הדברים האופטימיים יותר שאפשר לומר הוא שעם הזמן, עם יותר ותק בארץ, הדברים משתפרים גם בממד האובייקטיבי וגם בממד הסובייקטיבי.

שמואל בר: ההרגשה שלהם יותר טובה ככל שעולה הוותק בארץ וזה בהחלט נותן מקום לאופטימיות.

שמואל בר: זה לא אומר שהכל בסדר וכמובן יש עוד הרבה דברים שיש לשפר, אבל אנחנו עוקבים אחרי המקומות האלה באופן שוטף ונשמח גם לדווח לוועדה ולכל הגורמים הממשלתיים והאחרים.

מיכאל נודלמן: לעולים יש עוד מקור לעזרה וזה מתן הפנסיה במדינות מהן הם מגיעים.

מיכאל נודלמן: הוועדה כבר במשך כמה שנים עובדת בנושא הזה ויש טיוטות של הסכמים עם אוקראינה, עם קזחסטאן ועוד.

מיכאל נודלמן: הוועדה עבדה ובסופו של דבר הגיעה לשלב בו הממשלה צריכה להיכנס.

מיכאל נודלמן: לדבר עם פרלמנטים ועם שרים בחוץ לארץ, זה אפשרי, אבל כאשר יש טיוטה וצריך לחתום עליה ראש-הממשלה, כמו לדוגמה באוקראינה, יכול לחתום עליה או ראש-ממשלה או שרת החוץ.

מיכאל נודלמן: לפני חצי שנה שלחנו מכתב לראש-הממשלה וביקשנו להקים ועדה בין-משרדית שתדון בפנסיות מהמדינות מהן הגיעו העולים.

מיכאל נודלמן: פועלת ועדה בין-משרדית שבראשה עומד השר ליברמן כי הוא דובר את השפה הרוסית וחברי הוועדה היא שרת החוץ, שר האוצר ועוד כמה שרים.

מיכאל נודלמן: בפנינו מונחים ההסכמים אליהם הגיעה הוועדה.

מיכאל נודלמן: במדינות בהן אין דמוקרטיה כפי שצריך להיות אלא יש נשיא שאם הוא מאשר, זה יאושר.

מיכאל נודלמן: אוקראינה קצת בעייתית כי שם כל חצי שנה השלטון מתחלף וגם עכשיו אנחנו מחכים לשלטון החדש, אז השר ליברמן ייסע לשם וינסה לחתום על הסכמים כאלה.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שקשישים עולים צריכים להוות קבוצה נפרדת.

מיכאל נודלמן: זה נותן לממשלה ולמשרדים השונים הרגשה שצריכים לדאוג לקבוצה מסוימת.

מיכאל נודלמן: כאשר דואגים לכולם – ולא תמיד לממשלה יש כסף – אף אחד לא מקבל שום דבר משמעותי.

מיכאל נודלמן: אם העולים החדשים הקשישים יהיו כקבוצה נפרדת, יש סיכוי שיהיה יותר קל לעזור להם.

מיכאל נודלמן: אני חושב שחשוב מאוד לדון באלה שהם לא קשישים אבל הגיעו אחרי גיל 45.

מיכאל נודלמן: אתם יודעים שאחרי גיל 45 אי אפשר לקבל עבודה קבועה אלא מזדמנת.

מיכאל נודלמן: אין חוק פנסיה חובה ולכן אחרי 15-20 שנים הממשלה מקבלת לידיה קבוצה גדולה של אנשים שצריכים עזרה כי הם במצב גרוע מאוד.

מיכאל נודלמן: אנחנו חושבים שעכשיו צריך לפתור את הבעיה הזאת.

מיכאל נודלמן: אני מודה לכולכם.

מיכאל נודלמן: תודה רבה שבאתם לכאן, שהתבטאתם מהלב והתייחסתם לבעיות האלה, בעיות אותן אנחנו צריכים לפתור ביחד.

קריאה: (הדברים מתורגמים מרוסית לעברית).

מיכאל נודלמן: אני מודה לכם.