ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 329, 2007-07-31 11:00

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא צו התעבורה (עברות קנס)(תיקון מס' 3), התשס"ז-2007.

גלעד ארדן: בישיבה הקודמת אישרנו חלק מהשינויים שמופיעים בצו ונותרו לנו עוד מספר שינויים שהיועצת המשפטית של משרד התחבורה תציג אותם עם הסבר קצר, ונאשר פרטנית כל דבר לחוד, ובסוף נאשר הכל עם מועד התחולה.

גלעד ארדן: בבקשה.

חוה ראובני: אני מתחילה מהעמוד השני, פרט 2(ב), טרם אושר, ובבדיקה נוספת שערכנו התברר שהסעיף הזה הוא בסמכותה של ועדת החוקה בכלל, כלומר התיקון שמתייחס למספר סידורי 13.

חוה ראובני: כפי שהסברתי בישיבה הקודמת בהסברים שהוועדה לא השתכנעה מהם, המשמעות של הסעיפים האלה היא להוציא את התמרורים הספציפיים האלה מתחולת עברות קנס, והסמכות לאשר קביעה של עברות כעברות קנס או לבטל היא של ועדת חוקה.

חוה ראובני: לכן אני מבקשת להסיר את זה ונעביר את זה לוועדת החוקה.

גלעד ארדן: בסדר, בקשתך מאושרת.

אתי בנדלר: זה לא עניין של בקשה כי אני כבר ביקשתי לשקול לתקן את פקודת התעבורה באופן שהכרזה על עברות קנס לפי פקודת התעבורה תהיה באופן ספציפי בסמכות ועדת הכלכלה, כי אני חושבת שהפיצול הזה אינו ראוי, והבטיחו לי לשקול את זה, אך טרם יש תשובה בעניין.

חוה ראובני: אני מתנצלת שאני לא זוכרת את הבקשה.

חוה ראובני: יש דברים - פה זה דוגמה קלאסית שהצו הזה כמעט שנה בכנסת.

אתי בנדלר: בגלל הפיצול.

חוה ראובני: חלק מזה בגלל הפיצול.

אתי בנדלר: אני מבקשת למחוק את המילה "חלק".

אתי בנדלר: גברת ראובני וגברת רווה, אני מבקשת שתשקלו שוב את הבקשה.

יפעת רווה: זה נראה לי, בגדול.

אתי בנדלר: אם אתן תשתכנעו שיש מקום לעניין, אני מבקשת לשלב את זה באחד התיקונים הקרובים של פקודת התעבורה.

חוה ראובני: על פניו נראה לי נכון לעשות.

חוה ראובני: סעיפים (2)(א), (ג), (ד) ו-(ה) אושרו בישיבה הקודמת, אני ב-(ו).

חוה ראובני: קוראת סעיף (2)(ו).

חוה ראובני: (2)(ו) זו התקנה שעוסקת בתנועת הקלנועית.

חוה ראובני: מבקשים לקבוע דרגת קנס א' לתקנה 39יא, היא תקנה חדשה למדי שמסדירה את תנועת הקלנועית.

חוה ראובני: אנו מבקשים חובה לנסוע רק על מדרכה- -

גלעד ארדן: אני סבא שקשה לי ללכת.

גלעד ארדן: אני אמור לנסוע רק על המדרכות?

חוה ראובני: אסור לקלנועית לנהוג בכביש אלא לשם חצייתו.

חוה ראובני: ויש החריגים.

גלעד ארדן: קלנועית זה כמו הולך רגל – יכול להיות על הכביש רק לשם חצייתו או כשלא ניתן לנסוע על המדרכה.

גלעד ארדן: איך מבוגר עולה ויורד מהמדרכה, כשהמדרכה מפסיקה כל פעם?

חוה ראובני: אחת מהעילות שמשחררות מהחובה לנסוע על המדרכה זה אם לא ניתן לעלות על המדרכה או לרדת ממנה.

חוה ראובני: בין החריגים - מכשולים על המדרכה או המדרכה היא צרה במיוחד- -

גלעד ארדן: השאלה היא אם גם זה שהמדרכה נפסקת, אם זה נחשב מכשול.

חוה ראובני: כן, זה משחרר מהחובה.

גלעד ארדן: מה היום הקנס?

חוה ראובני: הזמנה לדין.

חוה ראובני: אנו רוצים להפוך את זה לבררת משפט של 100 ₪.

גלעד ארדן: תקנה (2)(ו) מאושרת.

חוה ראובני: אני עוברת ל-(ח), כי (ז) אושר בוועדת חוקה.

חוה ראובני: קוראת סעיף (2)(ח).

חוה ראובני: אנו מדברים על עצירת רכב בשולי הדרך.

חוה ראובני: כיום דרגת הקנס היא א'.

חוה ראובני: אנו רוצים לעשות הפרדה, שהכלל יהיה ברוב המקרים דרגת קנס ב', שזה 250.

חוה ראובני: א' זה 100.

חוה ראובני: אנו רוצים לעשות מיון בין סוגי הדרכים.

חוה ראובני: ב-69(א), דרכים בין עירוניות באופן כללי, אנו רוצים שהקנס יהיה ב', הדבר מסוכן, ו-69(ג), שמדבר על דרך מהירה, אם העצירה היא בשולי הדרך, אנו רוצים קנס עוד יותר גבוה, של 500 ₪, ואם אנו עדיין ברצועת הדרך ומעבר לשוליים, שם זה 100.

גבי בן-הרוש: יש לנו בעיה בנושא הזה.

אתי בנדלר: מאותה סיבה בדיוק על גובה ההכנסות בזמנו, היה על זה ויכוח.

גבי בן-הרוש: אין לי איפה לעצור.

גבי בן-הרוש: אפילו בכביש 6 אין מקומות עצירה.

גבי בן-הרוש: אתם מכבידים על הציבור לחינם.

גבי בן-הרוש: אם יהיה מקום מסומן, יש לזה היגיון.

גבי בן-הרוש: יש לנו בעיה רצינית.

גבי בן-הרוש: מה עושה מע"צ – במקום להרחיב את השול מעט, שם לי את הקירות, בקיצור: תתאבד.

גלעד ארדן: כמה היום הקנסות על הדבר הזה?

חוה ראובני: זה 100 ₪.

אתי בנדלר: אני זוכרת את הוויכוח הזה, ובדיוק עלה הנושא הזה, שאין מספיק מקומות עצירה לנהגים גם לצרכים דחופים, ובנסיבות האלה הוועדה לא הסכימה לקנסות גבוהים יותר.

גלעד ארדן: בגלל החריג אנו פוגעים בכלל.

גלעד ארדן: הכלל הוא שיש מיליוני מכוניות במדינת ישראל וזה מהווה סכנה בטיחותית חמורה, כשרכב כזה עוצר בשולי כביש מהיר.

גלעד ארדן: למשטרה אין שיקול דעת בעניין הזה?

גלעד ארדן: אני מניח שהמשטרה, כשרואים נהג משאית – אני לא יודע מה הסיבות שבגללן נהגים עוצרים פרט לסיבות המנויות כאן.

גלעד ארדן: מה זה נועד למנוע?

גלעד ארדן: למה שאנשים יעצרו?

חוה ראובני: למשל, יציאה לטיול, אנו חושבים בדיון הזה על הכבישים הראשיים, הבין עירוניים, המהירים, אך אני גם חושבת על כבישים באזורים יותר פריפריאליים, בכביש ירושלים ים המלח, שיעצרו את האוטו בצד כדי לטייל שם.

אתי בנדלר: תוכל למסור לוועדה, כמה הודעות קנס נמסרו על העברות האלה?

דן שני: אין לי כאן.

דן שני: אפשר להכניס שאילתא.

גלעד ארדן: יש לי הדוח של הקנסות שניתנו ב-2006.

גבי בן-הרוש: שמעתי ברדיו לפני שלושה שבועות אזרח שהתקשר לשבח את המשטרה, בעליות לירושלים הוא נתקע, והמשטרה ביוזמתה שלחה גרר, לקחה אותו למקום שהוא לא יפריע.

חוה ראובני: ברוב הכבישים הצדדיים האלה גם יש כבישים שפונים הצדה.

חוה ראובני: אני חושבת על הכביש נניח מבית שמש לקריית גת - אנשים משאירים את האוטו עומד בשולי הכביש כדי לטייל במערות בר כוכבא.

גבי בן-הרוש: אני מדבר על המקצוע שלנו.

גלעד ארדן: אני מקבל את עמדת משרד התחבורה.

גלעד ארדן: אני מתרשם מהדאגה שלכם לבטיחות, אך מדינת ישראל לצערי הרב – אני מאמין גדול מהפרת ועל החידקל, אבל לצערי, היא לא כל כך גדולה.

גלעד ארדן: אם רוצים, אפשר למצוא מקומות לעצור שאינם בשולי דרך מהירה ושפחות יסכנו את הציבור.

גלעד ארדן: אפשר לפנות ימינה או שמאלה לתוך ישוב, הרי אם רוצים לנוח, לא נחים דקה ורבע.

גלעד ארדן: גם עצירה בשולי הדרך לא מספקת שום דבר, כי אין שם שתייה או אוכל.

גלעד ארדן: אם נזהה שיש בעיה שהמשטרה נותנת קנסות גם למשאיות למרות שהיא יכולה לראות שהנהג עצר לדקה רק כדי לא להירדם, אני מניח שיש בעניין הזה מדיניות אכיפה.

גלעד ארדן: אדם שעוצר עם רכבו בשולי דרך מהירה, אני יכול למנות לך מהזיכרון, אפילו בדרך לא מהירה, למשל בכניסה לאשקלון – לפני שנה נהרגה אמא עם שני ילדיה, התנגשה במשאית שעמדה בצד.

גלעד ארדן: זאת סכנה גדולה.

גבי בן-הרוש: הבעיה היא ש-70% מהמטענים שלנו הם חומרים מסוכנים.

גבי בן-הרוש: שימו לב לתחנות הדלק בארץ – הן מיועדות לקיוסק, לקנות עיתון ולברוח, לא לחניות.

גבי בן-הרוש: לנו יש בעיה חמורה עם חומרים מסוכנים.

גבי בן-הרוש: כשאני צריך לעצור או לבדוק שגלגל אחד- -

גלעד ארדן: אז שמישהו יתנגש בך והכל יתפוצץ?

גבי בן-הרוש: אין לי איפה.

גבי בן-הרוש: למשטרה אין שיקול דעת.

גבי בן-הרוש: המדינה לא נותנת לי תנאים.

גבי בן-הרוש: גם עם פרייוט – למה לי לעצור בשולי הכביש בכביש מהיר?

גלעד ארדן: היא נתנה לך דוגמה, של מטיילים, גם אנשים שרוצים להטיל את מימיהם ולהבדיל, גם אנשים שעוצרים להתפלל, עם כל החשיבות שאני רוחש לעניין התפילה.

גלעד ארדן: יש פה סכנה בטיחותית והציבור צריך להיות מודע לזה שהקנס יהיה בצדה למי שיסכן את הציבור בעניין הזה.

גלעד ארדן: זה מאושר.

גבי בן-הרוש: לפחות שיהיה שיקול דעת של המשטרה.

גלעד ארדן: אי אפשר להכניס דבר כזה.

גלעד ארדן: זה מאושר.

חוה ראובני: (ט), (י) ו-(יא) אושרו בישיבה הקודמת.

חוה ראובני: לגבי (יב) ו-(יג), יש כאן שתי עברות – תקנה 81 היא איסור לעלות/לרדת מהרכב שלא בימין כאשר יש עברה הן על מי שעושה את זה, עברה נוספת היא על הנהג שמתיר את זה.

חוה ראובני: לפי המצב היום, הקנס על תקנה 81 הוא בסך 100 ₪.

חוה ראובני: אנו רוצים להשאיר את ה-100 ₪ רק לנהג שמתיר את זה, והנוסע שבוחר לרדת מצד שמאל ישלם קנס של 250 ₪.

יהודה בר-אור: אם אתה מדבר על פרייוט, זה באחריות הנהג וזה משפחתי.

יהודה בר-אור: הרבה פעמים קורה לי שהנוסע קופץ לי מהמונית.

גלעד ארדן: בצווים איני יכול לבטל משהו שהמשרד לא ביקש לבטל.

גלעד ארדן: הקנס של ה-100 ₪ קיים.

גלעד ארדן: להפך, זה יעזור לך כי הנוסע שבורח לך מהאוטו יסתכן מחר ב-250 ₪.

חוה ראובני: האיסור כבר קבוע.

חוה ראובני: אנו מגדילים את העונש על הנוסע.

גלעד ארדן: מאושר.

חוה ראובני: (יד) ו-(טו) אושרו בישיבה הקודמת.

חוה ראובני: לגבי (טז), תקנה 150 עניינה חובת החזקת מערכת אורות במצב תקין, הקנס היום הוא 100 ₪, אנו רוצים להעלותו ל-250 ₪.

חוה ראובני: מצב שבו הפנסים לא פועלים הוא מסוכן.

גלעד ארדן: מה היום עמדת בית המשפט בעניינים כאלה?

יפעת רווה: החוק השתנה.

יפעת רווה: אז היתה אחריות מוחלטת.

יפעת רווה: חוק העונשין היום מאפשר לאדם להוכיח שהוא לא התרשל.

קריאה: בחורף אנחנו צריכים לנסוע כל הזמן עם אורות.

קריאה: אנחנו יכולים כל הזמן לעקוב אחרי הנורה מאחורה?

חוה ראובני: יש מצבים שאדם יכול להראות שלא ידע, זה בולט בפנסים אחוריים.

חוה ראובני: אבל כשאדם נוסע בכביש חשוך עם נורה קדמית אחת, הוא יכול לראות שחשוך לו.

יהודה בר-אור: לפני יומיים עברתי טסט.

יהודה בר-אור: יצאתי החוצה, ומישהו צפצף לי: האור האחורי לא דולק לך.

צדקיהו קרני: כל המרצדסים, כל הסקודות, אתה לא יכול להחליף נורה, אתה חייב להחליף במוסך.

צדקיהו קרני: לכן לפחות שייתנו לנו 24 שעות להגיע למוסך.

צדקיהו קרני: אני לא יכול להחליף גם אם יש לי.

צדקיהו קרני: אני יכול להחליף רק במוסך.

גלעד ארדן: התקנה לא מאושרת.

גלעד ארדן: אני מבקש מנציג משטרת ישראל להעביר לוועדה נתונים, כמה דוחות ניתנו ב-2005 וב-2006, כל שנה לחוד, על העברה הזו, כדי שנראה כמה התופעה הזו רחבה ומסכנת את הציבור.

גלעד ארדן: במקביל אפשר גם לשקול שינוי, שכמו שעושים בהצגת רשיונות, בעברות שבהן כן אפשר לקבל את עמדת הנהג, שהוא לא שם לב, לתת לו X זמן לבוא לתחנה ולהראות להם שהוא תיקן את זה.

גלעד ארדן: זה רעיון ששווה בחינה.

דן שני: תקנה 308 ו-306, קיימת פרוצדורה של מסירת הודעת אי שימוש עם אפשרות לתקן את זה תוך 48 שעות.

אתי בנדלר: אתה רוצה להוריד את הרכב מהכביש?

אתי בנדלר: מה הפרוצדורה שנעשית לגבי הצגת רשיונות?

דן שני: הפרוצדורה הזו כוללת גם ליקוי ברכב, כל ליקוי.

דן שני: מאחר שהכוונה שלהם ממילא לתקן את זה, אפילו תוך 24 שעות, קל וחומר שיעמדו ב-48 שעות.

גלעד ארדן: כרגע זה לא מאושר.

גלעד ארדן: אחרי שיביאו את הנתונים נראה מה לעשות בעניין.

חוה ראובני: קוראת סעיף (יז).

חוה ראובני: תקנה 119(ב1) זו תקנה חדשה יחסית, שלא ירכב אדם על אופניים אלא אם רגליו מונחות על תומכי הרגליים המיועדים לנוסע באופנוע" וגו', זו תקנה לגבי הרכבת אנשים נמוכים במיוחד.

חוה ראובני: יש לנו איזה בג"ץ מוזר על התקנה הזו, תלוי ועומד.

חוה ראובני: אנו רוצים דרגת קנס ג' בדומה לקסדות.

חוה ראובני: זו תקנה שנועדה להבטיח את בטיחות הנוסע באופנוע.

חוה ראובני: מי שלא יושב בצורה כזו, עלול ליפול.

גלעד ארדן: באיזה גובה מדובר?

חוה ראובני: זה תלוי בדגם של האופנוע.

חוה ראובני: נראה לי סדר גודל של גילאי 6-7 כבר יושבים כמו שצריך.

חוה ראובני: היום זה לא קיים, זה הזמנה לדין.

גלעד ארדן: למה להתחיל מ-500?

חוה ראובני: כי אנו רואים את זה שקול נגד הקסדה.

גלעד ארדן: אפשר להתחיל ב-250 בכל זאת?

חוה ראובני: תקנה 119(ב) למשל – לא ינהג אדם ולא ירכיב אדם על אופנוע אלא כשרגליו נמצאות משני צדי האופנוע - זה היום 500 ₪, עצם חובת הרכיבה עם רגליים בשני הצדדים.

חוה ראובני: זה נועד ליציבות הרוכב, וגם פה, אם הרגליים מתנדנדות באוויר, אנו רואים את זה באותה רמת חומרה.

חוה ראובני: במשרד אתנו עובדת עו"ד שהיא די נמוכה והיא רוכבת אופנוע, היא חיפשה זמן רב עד שמצאה אופנוע שהיה מספיק נמוך כדי שתוכל לרכב עליו בבטיחות.

גלעד ארדן: בואו נתחיל עם 250.

דן שני: מה לגבי האחידות לעומת הסעיף שמחייב את הרוכב?

גלעד ארדן: מי שיושב כך, בכלל לא יושב.

גלעד ארדן: לדעתי, זה יותר חמור.

גלעד ארדן: נתחיל ב-250 ₪.

חוה ראובני: (יח) אושרה בישיבה הקודמת, (יט) אושרה בוועדת חוקה, (כ) מורידים, (כא) אושרה בוועדת חוקה.

חוה ראובני: פרט 3, עניינו הסמכת פקחים עירוניים לתת דוחות בתחום התעבורה.

יצחק זיו: האם מצוין שלא יכולים להיות פקחים עובדי קבלן?

גבי בן-הרוש: כן.

גבי בן-הרוש: יש לי דוחות באשקלון ב-02:00 בלילה של פקח.

חוה ראובני: תקנות התעבורה לא מסדירות את ההעסקה של הפקחים.

חוה ראובני: על פי פסיקת בג"ץ מזה עשרות שנים, סמכויות שלטוניות בכלל וסמכויות ענישה בפרט יכולות לעמוד רק לעובדים של המערכת השלטונית.

יצחק זיו: האם לא כדאי לציין שלא יוכל להיות פקח עובד קבלן?

חוה ראובני: זה לא בסמכותו של שר התחבורה להסדיר את זה.

חוה ראובני: פקודת העיריות, פקודת המועצות המקומיות וכו', הן המסדירות את הפעילות של העיריות, העסקת עובדים על ידי התקשרויות שלהם בחוזים וכיוצא בזה.

יצחק זיו: מי שיאכוף את הנושא הזה הוא אותו פקח.

יצחק זיו: אני רוצה להוסיף פסקה, בסוגריים, שלא יוכל להיות פקח עובד קבלן.

גלעד ארדן: נוסיף את זה לפרוטוקול.

חוה ראובני: המצב היום הוא שבצו עברות קנס אני יכולה לקבוע את הקנסות של פקחים עירוניים רק על עברות לפי תקנה 72.

חוה ראובני: אני רוצה להרחיב, כי יש תקנות נוספות שפקחים אוכפים, מחוץ ל-72, שפקחים עוסקים בפועל, גם בתחום החנייה, נמצאים בחוקי העזר.

חוה ראובני: אנו רוצים ליצור תיאום בין חוקי העזר.

חוה ראובני: למשל, יש תמרורים מסוימים, למשל עברות חנייה מסוימות שהן פועל יוצא של תמרורים.

חוה ראובני: אפשר לאכוף אותן הן לפי תקנה 72 והן לפי תקנה 22 – חובת הציות לתמרורים.

חוה ראובני: אני לא רוצה שייווצר פער בין שני המסלולים, לכן אני צריכה להסמיך אותם גם לאותם תמרורים לפי תקנה 22.

חוה ראובני: אין גם עוד כמה עברות חנייה על העמדת רכב שהן לא ב-72.

גלעד ארדן: תוכלי לפרט?

חוה ראובני: עגלת רוכלות למשל.

חוה ראובני: זה יפורט בהמשך, אך כולן נמצאות בזירת העמדת רכב.

חוה ראובני: זה רק מה שיפורט.

גלעד ארדן: הדבר הזה ממילא קיים בחלק מהעיריות על פי חוקי עזר עירוניים.

חוה ראובני: כן, ועכשיו אני מוסיפה לצו פה עברות אלה, שהן כבר עברות קנס ממילא דרך חלק ב'.

חוה ראובני: קוראת סעיף (3)(ב).

יפעת רווה: הם היום אוכפים את זה מכוח חוקי העזר שלהם, ואז לכל אחד יש הקנס שלו.

יפעת רווה: פה הרעיון לעשות את זה אחיד.

אתי בנדלר: מה הקנס הממוצע ברשויות המקומיות הקיים כיום?

יפעת רווה: השתדלנו להתאים את זה ככל האפשר, כי שם הדרגות שונות, לקנס המשטרתי.

אתי בנדלר: היום משזה יעוגן כאן, האם זה מעגן בממוצע את המצב המשפטי הקיים או מעלה את הקנס?

יפעת רווה: זה מעלה קצת.

יפעת רווה: לא אישרנו להם משהו גבוה יותר ממה ששוטר יכול להטיל.

יפעת רווה: כיוון שהדרגות שלהם קצת שונות, זה תמיד קצת יותר נמוך.

יפעת רווה: עשינו את הדרגה שהכי קרובה ל-250, שהיא נמוכה ממנה.

יפעת רווה: הקנס יעלה את זה ברוב הרשויות.

חוה ראובני: אנו רוצים ליצור אחידות, שאם השוטר נותן את הדוח או הפקח נותן את הדוח, הקנס יהיה אותו סכום.

גלעד ארדן: טוב.

חוה ראובני: אני מפנה למספר סידורי 100.

חוה ראובני: אם שוטר נותן דוח על חנייה בהפרעה לתנועה, הוא ייתן דוח של 250 ש"ח.

גלעד ארדן: הבעיה מוכרת, ידועה, אם יש משהו שמרגיז את אזרחי המדינה וגורם בבוקר להרבה פקקים ולהרבה אובדן הכנסות ונזקים וגם לתאונות דרכים, זה בדיוק ההפרעות האלה לתנועה בבוקר, שכל אחד מעמיד את האוטו איפה שבא לו בצירים הראשיים.

גלעד ארדן: אז מבחינתי זה בסדר.

גלעד ארדן: אני לא צריך בשביל זה לקבל נתונים מהמשטרה, כי אני רואה כל בוקר איך זה נראה.

חוה ראובני: אגב, בצו הזה הגדלנו את הקנס על חנייה בתחנת מוניות - 250.

גלעד ארדן: מאושר.

חוה ראובני: (ד), (ה), (ו) חוזרים במישור העירוני על מה שהיה ב-(ט), (י), (יא) ואושר בישיבה הקודמת על העלאת קנסות החנייה בסעיפים מסוימים.

חוה ראובני: קוראת סעיף (ד).

חוה ראובני: מספר סידורי 8 עוסק באותן עברות חנייה לפי תקנה 72 שהקנס עליהן הוא 100 ₪.

חוה ראובני: יש כמה חריגים, אנו מחריגים עוד כמה ונקבע להם קנסות גבוהים יותר בסעיפים הבאים.

חוה ראובני: אנו מדברים כאן על חנייה בתוך צומת, חסימה של כניסה לחניון, חנייה על מעבר חצייה, חנייה כפולה וחנייה בתחנת מוניות.

חוה ראובני: אנו עכשיו עושים את זה לעירוני.

גלעד ארדן: אז אתה הופך את הפקחים לשוטרים לכל דבר.

חוה ראובני: החנייה בשטח העירוני - הפקחים אוכפים.

חוה ראובני: אנו לא מסמיכים פקחים לאכוף עברות שאין מפגש עם הנהג.

גבי בן-הרוש: אני חושב שיש טעות פה, במיוחד בתחום העירוני, ואני נתקל בזה בקריות כמעט יום יום.

גבי בן-הרוש: אם לא מופיעה ניידת משטרה, וגם כשרואים את המהבהבים והוא מתקשר למוקד או במסוף אצלו כדי לזהות מיהו הנהג ולהתקשר אליו – אם המשטרה תתחיל לסמוך על הפקחים- -

יפעת רווה: זה קיים היום.

גלעד ארדן: אם אני אחכה שהמשטרה תעשה את העבודה, אני אחכה עוד הרבה שנים – לא באשמתה.

גלעד ארדן: גם ענייני תקציבים, כוח אדם וכו'.

גלעד ארדן: דרך אגב, השרים לא עומדים בפקקים.

דן שני: היתה יוזמה מהעיריות להרחיב את סמכות הפקחים מעט.

דן שני: עקרונית לא התנגדנו במקומות שזה עברות דומות לעברות שיש להם סמכות כיום ובלבד שלא ייתנו לו דוח וייכנסו לעימות עם הנהג עצמו, אך כשמדביקים את הדוחות על השמשה, אנו סבורים שאם זה עברות חנייה כמו שהציגה, יש מקום להרחבה.

דן שני: לא נותנים להם סמכויות מעבר למה שהיו, למשל עיכוב או מעצר.

דן שני: כל ההרחבה היא במקרה שהרכב ללא השגחה ויש לו אפשרות להצמיד את זה לשמשת הרכב.

גלעד ארדן: ואם הוא כן עם השגחה והפקח לא רוצה לבקש פרטים?

חוה ראובני: יכול לתת לו דוח.

גלעד ארדן: מבחינתי זה בסדר.

גלעד ארדן: בסדר גם מבחינתך?

יצחק זיו: כן.

גלעד ארדן: אז מאושר.

חוה ראובני: קוראת (3)(ה).

חוה ראובני: אחרי שהוצאנו את זה מא', אנו קובעים לאותן עברות ב'.

חוה ראובני: קוראת (3)(ו).

גלעד ארדן: מאושר.

חוה ראובני: קוראת (3)(ז).

חוה ראובני: תקנה 143(ב) זה העמדת עגלת יד בדרך.

גלעד ארדן: עגלת יד של רוכלות או של אמא?

חוה ראובני: של רוכלות.

חוה ראובני: תקנה 143(ב) אומרת שבכל מקום שאסור לאוטו לעמוד אסור גם לעגלת יד לעמוד.

חוה ראובני: זה נמצא במספר סידורי 198 לצורך האכיפה בדרגת קנס א', זו בעצם גם עברת חנייה, ולכן אנו רוצים גם פה שהפקחים העירוניים יוכלו לתת קנס של 100 ₪.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: אושר.

גלעד ארדן: כלומר אם נסכם, חוץ מהאורות שלא אישרנו, והורדנו את האנשים הנמוכים מ-500 ל-250, כל השאר אושר.

חוה ראובני: קוראת סעיף 2, תחילה.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: סעיף התחילה אושר.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.