ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 327, 2007-07-31 09:30

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה בנושא תקנות המועצה לענף הלול (כללים בדבר מכסות לייצור ביצי מאכל לשיווק בשנת 2007)(תיקון), התשס"ז-2007, שביקש מאתנו שר החקלאות ופיתוח הכפר, חבר הכנסת שלום שמחון.

איציק בן-דוד: אנו הגדלנו בשנת 2007 את מכסת הייצור של ביצי מאכל.

גלעד ארדן: אני רוצה להבין את העניין של מכסות הביצים.

גלעד ארדן: מה זה?

גלעד ארדן: איך זה עובד?

גלעד ארדן: איך אתם מחלקים?

איציק בן-דוד: שלוחת ההטלה במדינת ישראל יחד עם ענף הרפת לייצור חלב הם שני הענפים האחרונים בחקלאות הישראלית שעדיין נמצאים במסגרת של תכנון כולל ותכנון פרטני, משיקולים של פריסה התיישבותית, של הרצון להבטיח ייצור ואספקה לאוכלוסייה – או של חלב או של ביצי מאכל – בהיקפים מתאימים לצריכה ובמחירים סבירים, וגם על מנת לתת מענה לפריסה התיישבותית- -

גלעד ארדן: איך זה בא לידי ביטוי?

איציק בן-דוד: לגבי ביצי המאכל, על פי חוק מועצת הלול נקבעת מדי שנה מכסת הייצור הארצית שאמורה להיות תואמת את היקף הצריכה של ביצי מאכל במדינת ישראל.

איציק בן-דוד: אני קובע את מכסת הייצור הארצית ומשרשר אותה למכסות פרטניות לחקלאים בודדים, והמכסה הארצית לחקלאים בודדים היא תוצאה של מכסות שנקבעו ליצרנים.

איציק בן-דוד: אני מדבר רק על ביצים סטנדרטיות - הן נמצאות בפיקוח מחירים, ועל פי ההסדרים הקיימים בענף, חקלאי זכאי לקבל מהמשווק שקולט ממנו את הביצים, כל חקלאי שיש לו מכסת ייצור חייב להיות קשור עם משווק מורשה, והמשווק הזה לפי הנהלים בענף אמור לשלם לחקלאי את המחיר המוסכם.

איציק בן-דוד: יש בארץ כ-17-15 משווקים.

גלעד ארדן: אין מצב שיש חקלאי שרוצה ואף משווק לא מוכן לקנות ממנו?

איציק בן-דוד: משווקים ניזונים מהחקלאים.

איציק בן-דוד: לכל משווק יש אינטרס להגדיל את אוכלוסיית המגדלים שצמודה לו.

גלעד ארדן: מותר להעביר מכסה מחקלאי לחקלאי או זו מכסה אישית?

איציק בן-דוד: המכסה אישית, אך ניתן למכור מכסות הטלה בין חקלאים שהם בעלי מכסות.

איציק בן-דוד: לא ניתן, למעט לגבי אזור הגליל, יצרן חדש שאין לו מכסת ייצור, לא יכול אלא באישור מועצת הלול לקנות מכסת ייצור חדשה.

גלעד ארדן: מה הקריטריונים לקבלת מכסה?

איציק בן-דוד: קודם כל מכסות היסטוריות שיש לחקלאים, כלומר חקלאי שהוא בעל מכסה, אם יש הפחתה במכסת הייצור הארצית, מפחיתים לו בצורה פרופורציונלית את המכסה.

איציק בן-דוד: אם יש הגדלה, החקלאי מגדל תוספת פרופורציונלית.

איציק בן-דוד: שנת 2007 היא השנה הראשונה מזה הרבה שנים שבה הגדלנו את מכסת הייצור של ביצי מאכל.

איציק בן-דוד: מכסת הייצור הארצית בשנת 2007 היא מיליארד ו-678 מיליון ביצים, ב-2006 היא היתה מיליארד ו-671 מיליון ביצים.

איציק בן-דוד: התוספת שניתנה השנה נבעה הן מהצורך להגדיל את המכסה עקב הגדלת הביקוש, בשנים האחרונות נתקלנו במועדים שונים, בדרך כלל לפני החגים, שבהם היה מחסור ונאלצנו לייבא מחו"ל את הביצים החסרות, לכן אנו מצאנו לנכון להגדיל את מכסת הייצור הארצית, אנו גם חושבים להגדיל אותה גם בשנה הבאה, הביקוש כנראה גדל קצת, יש גם פיקוח מוגבר על אי כניסת ביצים מהשטחים בגלל בעיות וטרינריות.

גלעד ארדן: מה חוץ מההיסטורי?

איציק בן-דוד: תוספת המכסה הזו, ה-7 מיליון ביצים, שההגדלה נבעה מהצורך לספק את העלייה בביקוש, הקצינו אותם ליצרני ביצים במרום הגליל, כמשמעו בחוק הגליל, כלומר יצרני ביצים בשלוש מועצות אזוריות בגליל שנהנים מהטבות של חוק הגליל, ואלה יצרנים שעל פי החלטות ממשלה שהיו בשנים 98-2000 קיבלו זכאות למכסת ייצור כיצרנים חדשים, אבל לא הצליחו לעמוד בתנאים שנקבעו לצורך מימוש מכסה זו כי נקבעו תנאי סף מאוד מחמירים יחסית לקבלת הזכאות הזו למכסה מצד אחד, לדוגמה חובה לגור בנחלה בבית בבעלותך ולייצר את המכסה בישוב שלא הוקצתה המכסה, על פי החלטות הממשלה, דבר שני – סמוך להחלטות ממשלה אלה או בעת קבלתן הממשלה קבעה מסגרת תקציבית שנועדה לסייע לחקלאים ברכישת המכסות האלה.

גלעד ארדן: איפה מעוגנים הקריטריונים?

איציק בן-דוד: ועדה שריכזתי ב-2000 קבעה את הקריטריונים למימוש מכסות ההטלה שנקבעו לזכאים.

איציק בן-דוד: הכוונה היתה בעיקר להקצות את המכסות האלה למתיישבים חדשים שאמורים היו להתיישב בישובים.

יצחק זיו: יכלו לעמוד במכסות האלה?

איציק בן-דוד: כדי לבטא את רוח החלטת הממשלה ולוודא שהמכסות ניתנים ליצרנים חדשים, לבנים צעירים שבונים ביתם בגליל נקבעו תנאי סף די מחמירים למימוש הזכאות הזו.

גלעד ארדן: אני מניח שגם במכסות הקיימות יש שינויים מדי פעם.

איציק בן-דוד: בשאר אזורי הארץ, לאור העובדה שבשנים האחרונות לא היתה תוספת מכסות, לא ניתנו תוספות מכסה ליצרנים- -

גלעד ארדן: אין שינויים, שמגדילים, למשל?

איציק בן-דוד: מכסה יכולה לעבור בירושה מאב לבנו.

גלעד ארדן: גם אם הבן לא עוסק בגידול תרנגולות?

איציק בן-דוד: הבן אמור לעסוק, אבל יש כל מיני הסדרים בענף שמאפשרים ליצור גידול משותף.

גלעד ארדן: מצד אחד אתם מסבירים שאתם מעוניינים לקדם כניסת חקלאים חדשים לתחום החקלאות, וזה אינטרס של המדינה- -

איציק בן-דוד: בגליל.

איציק בן-דוד: המכסה לחלוקה מוגבלת.

גלעד ארדן: לא כל חקלאי, הבן שלו גם חקלאי.

גלעד ארדן: אם מי שלא עוסק בחקלאות, הייתם לוקחים ממנו את המכסה ומקפידים לתת אותה רק למישהו חדש, ואני לא מבין למה מותר למכור מכסה כזו, זו זכות שהמדינה נותנת בגלל אופי הפעילות שלך, אם היה איסור על ניוד המכסות הזה, יחד עם מה שהצעתי זה היה מעודד כניסת אנשים חדשים לתחום.

איציק בן-דוד: לא מגדילים לכל אחד את המכסה.

איציק בן-דוד: בשנים האחרונות לא היתה תוספת מכסה.

גלעד ארדן: המדיניות הזו גורמת למצב שאנשים שכבר לא עוסקים בחקלאות ימכרו את המכסה שיש להם למישהו שכבר יש לו, זה יגדל לו דרך זה, אך מספר החקלאים בפועל פוחת כך.

איציק בן-דוד: אנו מעודדים את מכירת המכסות, התופעה של יציאת יצרנים מהחקלאות היא תופעה שמאפיינת את כל ענפי החקלאות, כי זה מאפשר ליחידות שכן נשארות בתחום ייצור ביצי המאכל לגדול, ועל ידי כך להקטין את עלות הביצה.

איציק בן-דוד: הכוונה שלנו לתמוך במהלכים כאלה.

איציק בן-דוד: אנו מונעים כניסת יצרנים בעיקר באזור המרכז.

איציק בן-דוד: באזור הצפון, שמוגדרים גם על ידי הממשלה כאזורים בעלי עדיפות לאומית- -

יצחק זיו: אבל נתתם הגבלה, שאם לא יגיעו למכסה הזו, הם לא יכולים להיכנס.

איציק בן-דוד: לא.

איציק בן-דוד: התנאי הבסיסי לצורך הזכאות להקצאת המכסה על ידי ועדת מכסות של מועצת הלול זה עמידה בתנאי סף.

איציק בן-דוד: החלטת הממשלה קבעה תוספת יצרנים באזור הגליל מתוך מטרה לחזק את הישובים.

איציק בן-דוד: אנו רוצים לוודא שאכן המטרה הזו מושגת, ולכן קבענו שמימוש הזכאות למכסה מותנה בקיום תנאי הסף.

גלעד ארדן: בזמנו של השר הקודם, כשהאוצר הוביל מדיניות שמזכירה את מה שאמרת אבל לגבי הרפתות, היה מאבק בין האוצר לחקלאות בעניין הזה.

גלעד ארדן: זה חדש לי, שאתם והאוצר באותה עמדה.

גלעד ארדן: אתם אומרים: אנו מעדיפים שהייצור יהיה בידי גופים גדולים יותר ויותר, ואז התשומות פוחתות, ובפועל גם החקלאות פוחתת.

איציק בן-דוד: עדיין יש פערים בינינו לבין משרד האוצר.

איציק בן-דוד: ברפורמה ברפת אנו כן הגבלנו את גודל מכסת הייצור הפרטנית כדי לאפשר תנאי רווחיות גם ליצרנים קטנים וגם לגדולים.

איציק בן-דוד: בענף הלול אמנם אין הגבלה על גודל המכסה, והמגמה של התייעלות קיימת.

איציק בן-דוד: אנו עומדים להנהיג רפורמה בשלוחת ההטלה החל מ-2008, שדי דומה בעקרונותיה לרפורמה ברפת, תכליתה להתאים- -

גלעד ארדן: מי שמחליט פרטנית זה ועדת המכסות של מועצת הלול?

איציק בן-דוד: על פי הנחיות שר החקלאות.

גלעד ארדן: ההנחיות שלו למועצה הן כלליות – אזורים, לא שמית.

איציק בן-דוד: יש קריטריונים.

גלעד ארדן: השר לא אומר שמית, נכון?

איציק בן-דוד: נכון.

תומס מנור: לפי החוק, הוא צריך לקבוע את העקרונות, איך ועדת המכסות תקבע.

תומס מנור: עקרונות זה דבר גמיש.

תומס מנור: בשנים האחרונות, זה לא רלוונטי כי לא היו הגדלות.

גלעד ארדן: אם נגדיל ב-3 מיליון, הוא יגיד להם באיזה ישוב, ואם יש ישוב שיש בו רק מגדל אחד- -

איציק בן-דוד: ב-10-15 השנים האחרונות הישובים היחידים שלהם הוקצו מכסות הטלה נקבעו בהחלטות ממשלה.

גלעד ארדן: אז למה צריך את המועצה, אם סמכותה מונחית על ידי השר?

איציק בן-דוד: המועצה היא גוף לפי חוק.

איציק בן-דוד: היא הזרוע המבצעת של מדיניות המשרד.

איציק בן-דוד: יש לה גם סמכויות נוספות.

שמואל לויט: עדיין עם כל המגבלות שבענף, הוא מפרנס בכבוד למעלה מ-3,000 משפחות, ששני שלישים מהן בגליל, שזו הפרנסה העיקרית אם לא היחידה.

קריאה: חוץ מהתיירות שיש להם.

שמואל לויט: שנית, בפרקטיקה הניסיון מלמד שגם אם נפטר בעל המשק, הוא מעביר את הנחלה יחד עם המכסה לבן שלו, שממשיך את המשק.

יצחק זיו: אבל הוא לא עוסק בתחום.

שמואל לויט: המכסה ממשיכה להיות מופעלת כגורם ייצור חקלאי באותם ישובים בגליל.

שמואל לויט: מי שמחליט לפרוש מהענף, עדיין בשל היעילות הכלכלית זה מאפשר לו למכור את מכסתו לבעל מכסה אחר, כי הגידול ביחידות קטנות, אנו יודעים שהוא פחות רווחי ולכן המגמה של ניוד המכסות ממי שרוצה לפרוש הוא מגמה כלכלית חיובית.

גלעד ארדן: אני חולק עליך.

גלעד ארדן: היה יכול להיות יותר חיובי.

גלעד ארדן: הרי אותו אדם לא כפוף לעקרונות השר.

גלעד ארדן: הוא יכול למכור למישהו בישוב אחר.

שמואל לויט: ולגבי המועצה, בדרך כלל המועצה היא הגוף המקצועי שעוסק בתחומי הלול, והיא ממליצה לשר.

שמואל לויט: בדרך כלל העניינים מגובשים בהסכמה מלאה בין המועצה למשרד.

יעקב כהן: הממשלה החליטה לחזק מאז מבצע ענבי זעם את ישובי הצפון והחליטה לסייע לחקלאים בעלי נחלות שלא היו להם אמצעי ייצור לקנות מכסות ייצור מחקלאים כאלה במרכז הארץ שמעוניינים לפרוש מהענף ואף המדינה סייעה להם ב-35 אגורות לביצה במענק לצורך רכישת מכסות.

יעקב כהן: התהליך הזה גרם לכך שחלק מאותם זכאים קנו מכסות וחלק לא הצליחו לקנות מכסות.

יעקב כהן: הממשלה החליטה לבטל את נושא המענקים ונשארו כ-120 מגדלים שלא הצליחו לרכוש מכסות ייצור במסגרת אותן החלטות ממשלה.

גלעד ארדן: למה לא הצליחו?

יעקב כהן: כי לא היו כאלה שמכרו להם, וב-2007 התאפשר מצב של גידול מסוים בצריכה ואנחנו כמגדלים אמרנו:

יעקב כהן: אם ניקח כמות של 30 מיליון ביצה ולכאורה ניתן לאותם מגדלים מחצית מהערך של המכסה כדי שייכנסו לענף, אנו נסייע לממשלה לפתור את הבעיה עם אותם 120 מגדלים, וויתרנו על תוספת פרופורציונלית לכל המגדלים בענף בעקבות הגידול בצריכה.

יעקב כהן: ב-2008 נתייחס לכל המגדלים עם תוספת מזערית כזו או אחרת.

יעקב כהן: פה גם המגדלים עזרו לממשלה לפתור את הבעיה.

שלמה שטרית: אני נמצא פה בטעות, חשבתי שהולכים לדון על שינוי בחוק המועצה ולא את התוספת הזו של ה-8 מיליון, שאני רוצה לומר שלדעתי, לתת תוספת מכסות רק לגליל, יש בזה קיפוח של אזורים אחרים, כי למשל היום בעוטף עזה נופלים קסאמים ברצף ולא נותנים להם שום הטבה.

גלעד ארדן: כן עושים תיקונים – אולי לא בנושא הביצים, אבל בשבוע שעבר עבר חוק מאוד מקיף שנותן המון הטבות לישובי שדרות ועוטף עזה.

גלעד ארדן: שנית, הוועדה, לצערי, אין בסמכותה לעסוק בעניין זה, זו החלטת ממשלה שהמועצה מממשת אותה, ואני מציע שתפעילו את הלחץ שלכם, אולי באמת יש עוד אזורים שראוי לסייע להם, אז הלחץ צריך להיות על משרד החקלאות, להרחיב את המדיניות הזו לאזורים נוספים.

גלעד ארדן: בינתיים קרא בבקשה את התקנות.

תומס מנור: קורא את התקנות.

גלעד ארדן: אני מעלה להצבעה את התקנות כפי שהוקראו.

גלעד ארדן: מי בעד?

גלעד ארדן: התקנות אושרו.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.