ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 118, 2007-07-25 09:00

מיכאל נודלמן: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות בנושא של ילדים עולים.

מיכאל נודלמן: רוב הנוכחים פה זוכרים שב21 בפברואר 2007 הייתה ישיבה ולא היו נתונים מדויקים, רק הייתה תחושה.

מיכאל נודלמן: שמענו את נציגי המשרדים.

מיכאל נודלמן: באותו זמן גם אמרתי שמדברים על תוכניות שלא יודעים מה הן, שלא יודעים על איזה אחוז מדובר, כמה זה עולה.

מיכאל נודלמן: אומרים שאין כסף.

מיכאל נודלמן: יש כסף.

מיכאל נודלמן: אולי סדר העדיפות לא טוב, אולי לא יודעים מה לעשות.

מיכאל נודלמן: אני טוען שרק יודעים לבזבז כסף.

מיכאל נודלמן: בפניכם מונחת כתבה של שוש מולה.

מיכאל נודלמן: זאת לא כתבה, זאת קטסטרופה של ילדים עולים.

מיכאל נודלמן: אמרתי בפעם הקודמת שהאחריות על הילדים זאת לא רק אחריות של ההורים.

מיכאל נודלמן: הם לא יכולים להיות כל הזמן אחראים.

מיכאל נודלמן: הם עסוקים בחיפוש עבודה ובחיפוש מגורים.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שכל האחריות על הקטסטרופה הזאת היא של משרדי הממשלה שלא יודעים מה לעשות.

מיכאל נודלמן: כל הזמן אומרים איך זה יכול היה לקרות.

מיכאל נודלמן: מפריע לי שהמשרדים לא מדברים.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לדבר בכל מקום כי מדובר בקטסטרופה.

מיכאל נודלמן: מדובר ב240 אלף בני נוער.

מיכאל נודלמן: אני כבר כמה לילות לא ישן.

מיכאל נודלמן: יש לי 2 בנים.

מיכאל נודלמן: 37% מהילדים שבאו עם ההורים עסוקים בפשע.

מיכאל נודלמן: לא היו דברים כאלה שם.

מיכאל נודלמן: החברה הישראלית והממשלה הישראלית אשמות בכל המצב הזה.

מיכאל נודלמן: יכול מישהו לומר שזה לא כך, אבל אני בטוח שזה כך.

מיכאל נודלמן: קיימתי פה כמה ישיבות על ילדים בלי מעמד, על ילדים בסכנה.

מיכאל נודלמן: ד"ר קדמן הוא ציוני אמיתי.

מיכאל נודלמן: הוא כל הזמן מנהל מלחמות.

מיכאל נודלמן: לאחרים זה רק משכורת.

מיכאל נודלמן: הצעירים זה העתיד של המדינה.

מיכאל נודלמן: איזה עתיד יש בצעירים כאלה?

מיכאל נודלמן: ביקרנו בבית כלא, ביקרנו בכל המקומות שיש צעירים.

מיכאל נודלמן: ראינו את היחס שניתן לצעירים.

מיכאל נודלמן: אני לא רוצה לדבר על מבוגרים או על גיל ביניים.

מיכאל נודלמן: אלה יודעים מה לעשות.

מיכאל נודלמן: קשה להם אבל הם עובדים.

מיכאל נודלמן: כל אחד מבין שמדובר פה בילדים.

מיכאל נודלמן: הגענו למצב ש37% מהילדים נמצאים בבעיות גדולות.

מיכאל נודלמן: אנחנו מדברים כבר כמעט שנתיים על נשירה מבתי ספר.

מיכאל נודלמן: באשדוד יש נשירה של 45%, בחדרה 50%, בנצרת עלית 71%.

מיכאל נודלמן: במשרד החינוך לא מדברים על זה.

מיכאל נודלמן: ילדים שלא לומדים בבית ספר הולכים לרחוב.

מיכאל נודלמן: הילדים גונבים כסף, גונבים ציוד אלקטרוני, גונבים את כל מה שאפשר לגנוב.

מיכאל נודלמן: הם גם גונבים אוכל.

מיכאל נודלמן: אם הגענו ל71% נשירה מבית הספר זה אומר שאין שום דבר בפנים, רק דיבורים, רק כל מיני סיפורים על תוכניות ועל כל מיני דברים.

מיכאל נודלמן: עכשיו אני קורא על כך שאין מוטיבציה להתגייס.

מיכאל נודלמן: אתם חושבים שאצל 240 אלף הילדים האלה תהיה מוטיבציה להתגייס?

מיכאל נודלמן: לא תהיה מוטיבציה.

מיכאל נודלמן: אנחנו אשמים.

מיכאל נודלמן: אני צריך להיפגש עם ראש הממשלה.

מיכאל נודלמן: אני אשלח מכתבים טרגיים לכל השרים הרלוונטיים – שר האוצר, שר הרווחה, שרת החינוך, שר הבריאות -על כך שיש 240 אלף ילדים עד גיל 17 שנמצאים במצב קשה.

מיכאל נודלמן: אם הממשלה לא תקבל החלטות דרסטיות המצב יהיה יותר גרוע.

ד"ר יצחק קדמן: תודה, אדוני היושב-ראש, על ההקדמה שלך ועל כך שלמרות שהכנסת על סף פגרה ראית לנכון לכנס את הוועדה לדיון בנושא.

מיכאל נודלמן: זה יהיה גם בזמן פגרה כי מדובר בנושא מאוד חשוב.

ד"ר יצחק קדמן: אני רוצה לתת לכם כמה מהנתונים שמדאיגים מאוד במספר ובעובדה שלמרבה הצער התמונה חוזרת על עצמה כמעט בכל אינדיקטור שאתה בודק.

ד"ר יצחק קדמן: אני רוצה להתחיל בשני מספרים שלדעתי מסבירים את כל הרצף.

ד"ר יצחק קדמן: המספר האחד מדבר על אחוזי הנשירה מבתי הספר.

ד"ר יצחק קדמן: ניקח למשל את כיתה י"א.

ד"ר יצחק קדמן: בעוד שהנשירה בקרב תלמידים ותיקים מגיעה בכיתה י"א ל5%, בקרב העולים היא מגיע ל9%.

ד"ר יצחק קדמן: זה מסביר בעיני את כל הסיפור.

ד"ר יצחק קדמן: אנחנו כמובן מגנים כל אלימות בבית ספר.

ד"ר יצחק קדמן: מה הפתרון שמצאו לאלימות בבית ספר?

ד"ר יצחק קדמן: אני קורא היום שמשרד החינוך החליט שבמקום שאפשר יהיה להשעות תלמיד לשבוע ימים, אפשר יהיה להשעות אותו לשבועיים.

ד"ר יצחק קדמן: כך לא נפתור את בעיית האלימות.

ד"ר יצחק קדמן: אני עוד לא שמעתי על תלמיד אחד שהפך להיות לא אלים בגלל שהשעו אותו.

ד"ר יצחק קדמן: מה הרוויח תלמיד כזה ששלחנו אותו לרחוב בלי מסגרת?

ד"ר יצחק קדמן: אני לא אומר שלא צריך לטפל באלימות.

ד"ר יצחק קדמן: אם צריך להעניש אז צריך להעניש עונש חינוכי כך שהילד יישאר יותר שעות במסגרת, לא שילך לים לשבועיים ימים.

ד"ר יצחק קדמן: זה מתחיל בהשעיה, זה נגמר בהנשרה ומשם הדרך לרחוב פתוחה.

ד"ר יצחק קדמן: כאן אני רוצה לעבור לצד השני של התמונה.

ד"ר יצחק קדמן: לא בקלות שופט שולח קטין לכלא.

ד"ר יצחק קדמן: הוא שולח אותו אחרי שהוא חזר ועבר כמה עבירות, או אחרי שהוא עבר עבירה כזאת חמורה שאין מה לעשות אלא לשלוח אותו לכלא.

ד"ר יצחק קדמן: התמונה בכלא אופק מחרידה.

ד"ר יצחק קדמן: כ40% מהאסירים בכלא אופק הם עולים.

ד"ר יצחק קדמן: חלקם באוכלוסייה הוא 11%.

ד"ר יצחק קדמן: זה כמעט פי 4 מחלקם באוכלוסייה.

ד"ר יצחק קדמן: זה נכון גם לגבי עולים מאתיופיה, זה נכון גם לגבי עולים מברית המועצות לשעבר.

ד"ר יצחק קדמן: כשאתה שואל את עצמך מאיפה הם הגיעו לכלא אתה רואה את אותה תמונה.

ד"ר יצחק קדמן: נניח שאתה לוקח את הקטינים שמטופלים על ידי רשות חסות הנוער.

ד"ר יצחק קדמן: רשות חסות הנוער היא באותה רשות במשרד הרווחה שמטפלת בעבריינים או בקטינים על סף עבריינות.

ד"ר יצחק קדמן: יש לה הרבה מאוד מעונות.

ד"ר יצחק קדמן: חלקם מעונות סגורים, חלקם מעונות פתוחים.

ד"ר יצחק קדמן: מתוך כלל הצעירים שמטופלים על ידי רשות חסות הנוער, 39.5% הם עולים חדשים.

ד"ר יצחק קדמן: כמעט אותה תמונה בדיוק.

ד"ר יצחק קדמן: פי 4 מחלקם באוכלוסייה נמצאים ברשות הנוער.

ד"ר יצחק קדמן: מהם מגיעים אחר כך לכלא.

ד"ר יצחק קדמן: יותר נדיר שנערות מבצעות עבירות.

ד"ר יצחק קדמן: יש לנו התקדמות לקראת שוויון גם בנושא הזה.

ד"ר יצחק קדמן: הייתי מעדיף שלא תהיה.

ד"ר יצחק קדמן: 21% מהנערות בטיפול השירות לנערה במצוקה הן ילדות עולות.

ד"ר יצחק קדמן: 15% מברית המועצות לשעבר ועוד 6% מאתיופיה.

ד"ר יצחק קדמן: מדובר באוכלוסייה של נערות שעברה את כל הקווים האדומים.

ד"ר יצחק קדמן: אלימות בעבריינות של נערות מופנית קודם כל כלפי עצמה – ניסיונות התאבדות, שוטטות, ניצול מיני.

ד"ר יצחק קדמן: פה מדובר על נערות שחצו את הקווים האדומים ועברו עבירות בעצמן.

ד"ר יצחק קדמן: מדובר ב21%, שזה פי 2 ויותר מחלקן באוכלוסייה.

ד"ר יצחק קדמן: יש נתונים לפי יישובים.

ד"ר יצחק קדמן: ניקח למשל עיר בכותרות כמו שדרות.

ד"ר יצחק קדמן: אין שם הכי הרבה עולים, אבל מתוך כלל התיקים במשטרה שנפתחו לקטינים בשדרות 50.6% היו של ילדי עולים.

ד"ר יצחק קדמן: זה יותר מחצי.

ד"ר יצחק קדמן: זה פי מ5 מחלקם באוכלוסייה.

ד"ר יצחק קדמן: רחובות עלתה לכותרות לא מעט בחודשים האחרונים.

ד"ר יצחק קדמן: מתוך כלל התיקים שנפתחו לקטינים, 54.9% - כמעט 55% - נפתחו לקטינים עולים.

ד"ר יצחק קדמן: בקריית מוצקין 65.8%.

ד"ר יצחק קדמן: כמעט 66% מכלל התיקים זה לנוער עולה.

ד"ר יצחק קדמן: כך בכרמיאל, במגדל העמק, בקריית ביאליק, בחיפה, באריאל, בבת ים, בחדרה, בטירת הכרמל, ביבנה.

ד"ר יצחק קדמן: יש אנשים שנוח להם לטעון שזה משהו בגנים, שהעולים הביאו את זה איתם.

ד"ר יצחק קדמן: מי שאומר דבר כזה הוא גזען.

מרינה סולודקין: הוא טיפש.

ד"ר יצחק קדמן: הנוער שעלה ארצה, בין אם זה מאתיופיה או מברית המועצות לשעבר, איננו נוער ששונה או נופל או פגום בהשוואה לבני נוער שנמצאים בארץ.

ד"ר יצחק קדמן: אלה שמטפחים מגיעים להישגים מעל ומעבר.

ד"ר יצחק קדמן: אין שום דבר פגום בגנים שלהם או בסביבה התרבותית שממנה הם באו.

ד"ר יצחק קדמן: נוח מאוד לחברה הישראלית לעשות סטיגמה.

ד"ר יצחק קדמן: הסיבה לנתונים האלה היא הזנחה ממושכת בטיפול בנוער עולה.

ד"ר יצחק קדמן: הנוער הזה מקבל פחות שירותים ממה שהוא קיבל בעבר .

ד"ר יצחק קדמן: הטענות שלי הן לא למשרד הקליטה.

ד"ר יצחק קדמן: משרד הקליטה הוא לא משרד ייעודי.

ד"ר יצחק קדמן: צריך להבין שכשיש קיצוצים במשרד החינוך הראשונים שנפגעים אלה החלשים.

ד"ר יצחק קדמן: החלשים אלה ילדי מהגרים או ילדי עולים.

ד"ר יצחק קדמן: אנחנו נמצאים בעיצומה של שביתה של קציני מבחן לנוער.

ד"ר יצחק קדמן: מתוך 500 תקנים של קציני מבחן מאוישים כיום פחות מ200.

ד"ר יצחק קדמן: בעיר כמו ערד אין קציני מבחן.

ד"ר יצחק קדמן: אם יצאה קצינת מבחן לחופשת לידה ולא חזרה אסור לאייש את התקן.

ד"ר יצחק קדמן: במצב שבו אין קצין מבחן הנער שהתחיל בעבירות ימשיך לבצע עוד עבירות עד שהוא יגיע לכלא.

מרינה סולודקין: כמה קציני מבחן מדברים רוסית או אמהרית?

ד"ר יצחק קדמן: הלוואי והיו קציני מבחן דוברי עברית.

ד"ר יצחק קדמן: גם כאלה אין.

ד"ר יצחק קדמן: כאשר יש קיצוצים במערך הבריאות ובטיפול בגיל הרך, ששם הכל מתחיל, ויש קיצוצים במערכת החינוך, אז אי אפשר להתפלא למה אחר כך התוצאות הן כאלו.

ד"ר יצחק קדמן: מי שמזניח את החצר האחורית ולא מטפל ולא מטפח, שלא יתפלא אחר כך שיש קוצים ונחשים.

ד"ר יצחק קדמן: מי שחושב שאם הוא ייתן סמכות להשעות ילדים מבית הספר וזה מה שיפתור את הבעיה, שיישאר באשליות שלו.

ד"ר יצחק קדמן: אנחנו חייבים להשקיע.

ד"ר יצחק קדמן: אם הנימוקים ההומניים לא משכנעים, לפחות הנימוק הכלכלי.

ד"ר יצחק קדמן: זה עולה לנו ביוקר.

ד"ר יצחק קדמן: אנחנו חוסכים בפרוטות ומשלמים אחר כך ביוקר רב.

ד"ר יצחק קדמן: לפחות מהבחינה הכלכלית בואו נשקיע בנוער הזה.

ד"ר יצחק קדמן: נקבל את התמורה הכלכלית פי מאה מונים.

מיכאל נודלמן: זאת החוליה הכי חלשה.

מיכאל נודלמן: צריכים בכל התקציבים לתת עדיפות לילדים האלה.

נח גרינבוים: אנחנו מטפלים ב5200 בני נוער נזקקים ובסיכון שהם יוצאי חבר העמים ויוצאי אתיופיה.

נח גרינבוים: חלק מהנתונים מתייחסים לאוכלוסייה הזאת.

נח גרינבוים: אני כמובן לא יכול להתנגד לנתוני הנשירה של בני נוער עולים - דובר על זה בהרבה ועדות - אבל אני רוצה להגיד שהמשרד בצד השני פורש רשת ביטחון עבור אותם בני נוער שנשרו.

נח גרינבוים: רשת הביטחון הזאת פרוסה ב44 יישובים בארץ.

נח גרינבוים: במקרה או שלא במקרה אוכלוסיית העולים שמטופלת על ידי קידום נוער מהווה 25% מכלל אוכלוסיית המטופלים בקידום נוער.

נח גרינבוים: היא כוללת גם מגזרים אחרים – חרדי, בדואי, ערבי וותיקים.

נח גרינבוים: המשרד נותן את רשת הביטחון הזאת.

נח גרינבוים: אותם בני נוער שנושרים מקבלים לא רק שירותי חינוך אלא גם שירותי טיפול.

נח גרינבוים: להבדיל ממשרדים אחרים שפעילים בשטח בנושא הזה, אנחנו גם מפעילים מערך שלם של כוח אדם ייעודי.

נח גרינבוים: דובר קודם על זה שקציני מבחן אינם דוברי רוסית או אמהרית.

נח גרינבוים: בקידום נוער העובדים הם בני התרבות.

נח גרינבוים: צריך להבין שהגיל הממוצע של אותם בני נוער הוא בסביבות 16 וחצי, 17.

נח גרינבוים: יש לנו כשנה עד שנה וחצי לעבוד איתם.

נח גרינבוים: אנחנו מהווים מערכת אלטרנטיבית שנותנת לא רק שירותי חינוך וטיפול אלא גם שירותי השכלה.

נח גרינבוים: חלק ניכר מהלומדים אצלנו הם בני נוער עולה.

רומן פרס: מה התקציב שלכם?

נח גרינבוים: שירותי ההשכלה שניתנים הם בסדר גודל של כ-60 מיליון שקל.

נח גרינבוים: הם ניתנים באמצעות מכרז חיצוני לזכיין שנותן את שירותי ההשכלה.

נח גרינבוים: בתחום של כוח אדם המשרד מתקצב 2.5 מיליון שקל כל שנה לתקצוב פעולות וכוח אדם ב40 היישובים האלה.

נח גרינבוים: אם שואלים אותנו על הצלחה בטיפול, אני יכול להגיד שהסיכויים של החבר'ה שמגיעים אלינו להסתבך ולהגיע למסגרות של רשות הנוער הם סיכויים מאוד קטנים.

נח גרינבוים: זה קורה, אבל הסיכויים מאוד קטנים.

נח גרינבוים: זה מתוך הנתונים שיש לנו לגבי עבודה.

נח גרינבוים: יש בני נוער שמכורים לסמים שאנחנו מטפלים בהם.

נח גרינבוים: אנחנו מפנים אותם למסגרות גמילה.

נח גרינבוים: אנחנו מזהים אותם, אנחנו מאבחנים אותם ואנחנו מפנים אותם.

נח גרינבוים: בעניין הזה אנחנו יכולים להיות גם תחנת מעבר לאותם בני נוער שאנחנו רואים אותם במצבם ועוזרים ומסייעים להם בכל הכיוונים האפשריים.

נח גרינבוים: להבדיל ממערכות אחרות, שזה הייחודיות של קידום נוער, אנחנו לוקחים אחריות על מכלול החיים של אותם בני נוער שנמצאים אצלנו בטיפול.

נח גרינבוים: המשמעות של העניין זה שאנחנו מטפלים גם בנושא הכנה לצה"ל, שאנחנו מתערבים במשפחות, שאנחנו עושים פעילות קהילתית.

נח גרינבוים: אנחנו פועלים באותם המרחבים שבני הנוער פעילים בהם.

מרינה סולודקין: הרבה הורים של נוער מנותק פונים אלי.

מרינה סולודקין: אתם לא מפרסמים מספיק בשפות השונות.

נח גרינבוים: יכול להיות שאת צודקת.

מרינה סולודקין: אני צודקת.

מרינה סולודקין: אין פרסום.

מרינה סולודקין: כל הזמן פונים אלינו.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יודעים מה אתם עושים, כמה, איך אפשר.

נח גרינבוים: המשרד לא מתנער מאחריות בקטע הזה.

נח גרינבוים: רשת הביטחון שאנחנו פורסים בישובים זאת רשת ביטחון מאוד אפקטיבית.

מרינה סולודקין: לאלה שבתוך, לא לאלה שלא יודעים.

זאב אלקין: נח שייך לאחת המסגרות המעטות במשרד החינוך שמנסות לעשות משהו עם התקציב המוגבל שיש דווקא בפעילות מכוונת לעולים חדשים.

זאב אלקין: התקציבים אינם מספיקים.

זאב אלקין: גם אין משחק של כיסאות מוזיקליים עם התקציבים.

זאב אלקין: מדובר באותו כסף שמשרד הקליטה מקציב.

זאב אלקין: זה לא כסף שהוא בנוסף.

זאב אלקין: אם הפעילות הייתה מספקת ולו במידה חלקית היינו צריכים לראות שהאחוז של העולים בקרב הנושרים יותר גבוה מהאחוז של העולים שהופכים ללקוחות של המשרד לביטחון פנים.

זאב אלקין: לפי הנתונים שאני מכיר זה לא כך.

זאב אלקין: אנחנו לא מצליחים להביא למצב של שיפור באף אחת מהתחנות.

זאב אלקין: אנחנו קודם כל לא מצליחים לטפל נכון במערכת של הקליטה הראשונית בבתי הספר.

זאב אלקין: כתוצאה מזה אנחנו מקבלים נתונים גרועים מאוד על הבגרויות.

זאב אלקין: בקצה של התהליך הזה אנחנו מקבלים אחוזים גבוהים מאוד של נשירה.

זאב אלקין: הקצה של הקצה זה כשמגיעים לכלא אופק.

זאב אלקין: שם זה בדיוק אותם אחוזים.

זאב אלקין: הגרף לא עולה וגם לא יורד.

זאב אלקין: אנחנו כמדינה, למרות המאמצים שנעשים באמצעות התקציבים הזעירים, לא מצליחים לשנות את התמונה.

זאב אלקין: התמונה הכללית מאוד מדאיגה.

זאב אלקין: הנתונים הרבה יותר קשים ממה שמתואר בכתבה, כי לא מדובר במקרים פרטניים אלא באחוזים שמעוררים יותר מדאגה.

זאב אלקין: האחוזים האלה מונחים על שולחנם של כולם, כולל של הכנסת, כבר שנה ומשהו או יותר מכך.

זאב אלקין: השאלה היא לא אם אתם עושים משהו במשאבים שיש לכם כרגע.

זאב אלקין: הקריאה שצריכה לצאת מהדיון הזה היא לטיפול בינמשרדי.

זאב אלקין: כל אחד עושה משהו.

זאב אלקין: משרד הקליטה עושה משהו, משרד החינוך עושה משהו, גופים של המגזר השלישי עושים משהו.

זאב אלקין: אין יד אחת מכוונת.

זאב אלקין: יש לפעמים השקעה של כפל משאבים ואי תיאום.

זאב אלקין: מאוד חשוב שתצא מכאן קריאה לעבודה מתואמת בין המשרדים השונים ולתוכנית מערכתית אחת גדולה.

זאב אלקין: זה מסתדר טוב מאוד עם הרצון של כל הרשויות לטפל בילדים בסיכון.

זאב אלקין: גם הוועדה דיברה על הצורך לטפל בעולים כמגזר.

זאב אלקין: לפעמים שופכים תקציבים.

זאב אלקין: ברגע שלא נותנים מענה לנקודות ששם הבעיות הן אקוטיות אז לא עוזרים.

זאב אלקין: צריכה להיות תוכנית בינמשרדית לטיפול דחוף במצוקה של ילדים עולים בכל הגזרות.

זאב אלקין: אסור לסיים את הדיון הזה בלי קריאה לתוספת תקציבית.

זאב אלקין: בלי תוספת תקציבית שתבוא לידי ביטוי בשנה הקרובה נצטרך להתכנס כאן עוד פעם ועוד פעם ולשמוע את אותם נתונים.

זאב אלקין: אני מסכים עם יצחק קדמן שכל שקל שנשקיע היום יחסוך לנו את ה-10 שקלים שנצטרך להשקיע מחר.

זאב אלקין: הבעיה היא שכל אחד לא סופר את התקציב של המדינה אלא את הכסף של המשרד שלו.

גלית זיו: מה שאמר חבר הכנסת אלקין נכון.

גלית זיו: המשטרה נתקלת בבני נוער עולים שביצעו עבירות פליליות אחרי שהם נשרו ועברו כמה תלאות בדרך.

גלית זיו: מחוסר מעש הם שותים אלכוהול בפארקים הציבוריים, משתמשים בסמים, מעורבים בעבירות כאלו ואחרות.

גלית זיו: כך הם מגיעים למשטרת ישראל.

גלית זיו: אנחנו צעד אחד לפני הכלא ומעונות חסות הנוער.

גלית זיו: הנתונים גלויים לכולם, הם נכתבו בכתבה ונאמרו בדיון הקודם.

גלית זיו: ב-3 השנים האחרונות אנחנו רואים שיש ירידה בסך כל פשיעת הנוער.

גלית זיו: זה כולל גם ירידה של הפשיעה של הנוער העולה.

גלית זיו: החלק של הנוער העולה בסך פשיעת הנוער הוא כ20%.

גלית זיו: הם מעורבים בעבירות אלימות, רכוש וסמים .

גלית זיו: אלו העבירות העיקריות.

גלית זיו: זה לא שונה מהנוער הוותיק.

גלית זיו: אלו אותן עבירות שהנוער הוותיק מבצע.

גלית זיו: בכל תחנת משטרה יש יחידת נוער.

גלית זיו: בתוך היחידות האלו יש גם עובדי נוער שגייסו אותם במיוחד להתעסק עם האוכלוסייה של הנוער העולה.

גלית זיו: יש חשיבות מאוד גדולה לגיוס של שוטרים מהמגזר האתיופי והרוסי למערך הנוער.

גלית זיו: היו מקרים שאפילו הקלנו ברף הגיוס על מנת שהם ייכנסו למשטרה וישתלבו במערך הנוער ובכל המגזרים בכלל.

גלית זיו: במערך הנוער יש היום 48 שוטרים, שזה גם קציני נוער, גם חוקרים וגם בלשי נוער שהם עולים חדשים.

אלי זרחין: מתוך כמה?

גלית זיו: מתוך 550 עובדי נוער שפזורים בכל הארץ.

גלית זיו: עובדי הנוער שנמצאים ביחידות הנוער במשטרה נמצאים בעיקר ביישובים בהם יש צורך.

גלית זיו: צבענו תקנים ייחודים בתחנות שבהן יש אוכלוסייה גדולה של עולים חדשים.

גלית זיו: בתחנת המשטרה תמיד יש שוטר שהוא עולה חדש.

גלית זיו: הוא מושאל לצורך העניין ליחידת הנוער.

גלית זיו: לא נוצר מצב שאין שוטר דובר השפה בתחנה.

אלי זרחין: כמה מתוך 48 הם דוברי רוסית ודוברי אתיופית?

גלית זיו: 12 יוצאי אתיופיה, 36 דוברי רוסית.

דוד יאסו: זה לא עונה על הצרכים.

דוד יאסו: השטח בוער.

דוד יאסו: הילדים רוצים לדבר, ההורים רוצים לדבר.

אלי זרחין: ברחובות יש רק שוטר אחד דובר רוסית.

גלית זיו: אנחנו מסכימים שזה לא מספיק ושצריך עוד.

גלית זיו: מתוך הידיעה שיש צורך בעוד שוטרים דוברי שפות הורדנו את הרף.

גלית זיו: סייענו לשוטרים עובדי נוער אתיופים לצאת לקורס קצינים על-מנת שינהלו את יחידות הנוער ביישובים שיש צורך.

אלי זרחין: האם אלה שוטרים חדשים?

גלית זיו: אלה שוטרים שנמצאים בשטח ועובדים.

גלית זיו: זה לא שעכשיו יגייסו.

גלית זיו: מכיוון שאין בכל תחנה עובד נוער דובר אתיופית או עובד נוער דובר רוסית יש שוטרים אחרים דוברי השפה.

גלית זיו: התחנה לא בנויה רק על נוער.

גלית זיו: יש שוטרי בילוש, יש שוטרי סיור, יש שוטרים קהילתיים.

גלית זיו: הם מושאלים כשיש צורך לתת מענה.

גלית זיו: אנחנו מסכימים שזה לא מספיק.

גלית זיו: בגלל זה הורדנו את הרף.

דוד יאסו: העניין הוא גמישות.

מרינה סולודקין: מדובר ברצון.

גלית זיו: לכל השוטרים העולים הורידו את רף הגיוס.

גלית זיו: בישובים שבהם עולה הצורך אנחנו מקלים עוד יותר.

אורית דקה: יש לנו כ70 אלף מתנדבים שעוסקים כמעט בכל תחומי עבודת המשטרה.

אורית דקה: אני שייכת למחלקה לשיטור קהילתי.

אורית דקה: יש לנו כ360 מרכזים קהילתיים וכ500 שוטרים.

אורית דקה: אחד הקריטריונים לפתיחה של נקודה כזאת בשכונה זה אם קיימת אוכלוסייה מיוחדת של עולים.

אורית דקה: יש כמות לא קטנה של שוטרים קהילתיים שנמצאים בשכונות של עולים.

אורית דקה: רציתי לדבר על פרוייקט שנקרא עיר ללא אלימות.

אורית דקה: הוזכרה פה העיר חדרה.

אורית דקה: נבנתה תוכנית ספציפית לכל עיר.

אורית דקה: ראיתי את התוכנית של חדרה ששמה דגש מיוחד על אוכלוסיית העולים.

אורית דקה: התוכנית מדברת על אכיפה מוגברת, על תוכנית חינוך מיוחדת ועל תוכנית רווחה וטיפול באוכלוסייה.

אורית דקה: בכל הערים שנבחרו מושם דגש מיוחד על נוער עולה.

אורית דקה: יש לנו 3 תוכניות דגל שפועלות בגני ילדים, בבתי ספר יסודיים ובבתי ספר תיכוניים.

אורית דקה: הפעילויות הן פעילויות נהדרות.

אורית דקה: הצלחנו ליצור קשר מצוין עם האוכלוסייה.

אורית דקה: אנחנו עושים פעילות של הסברה, פעילויות של מניעה.

אורית דקה: אנחנו מנסים לגייס אותם למשמר האזרחי.

אורית דקה: זה באמת מונע מהם אחר כך את כל ההידרדרות.

חיים מסינג: אני מציע לוועדה לדון בסיבות ולא בתוצאה.

חיים מסינג: כשאני אומר תוצאה זה להוסיף שוטרים, זה להוסיף מקומות בבתי כלא.

חיים מסינג: זה כבר קצה התהליך.

חיים מסינג: הוועדה צריכה לדון בכל הסיבות שמביאות למצב שצריך עוד שוטרים, שצריך עוד בתי כלא.

חיים מסינג: אם נדע לדון בסיבות אני מניח שהתוצאות יהיו שונות.

חיים מסינג: אם תיקחו את מרכזי הגמילה בישראל אתם תראו שלמעלה מ50% מאוישים על ידי עולי חבר העמים ואתיופיה.

חיים מסינג: בערך 20% אתיופים, כשמעבר לזה עולי חבר העמים.

חיים מסינג: זה מאוד עצוב.

חיים מסינג: תהליך הקליטה וההבנה של המנטליות של העולים פשוט לוקה בחסר.

חיים מסינג: זה שורש הבעיה.

חיים מסינג: אי אפשר במערכת החינוך לעשות תוכניות מניעה לכל ילדי ישראל, כי המנטליות של עולה מחבר העמים לא דומה למנטליות של עולה מאתיופיה או למנטליות של ישראלי שהוא מהותיקים.

חיים מסינג: לפני שנה וחצי מצאנו שהמעורבות של עולי חבר העמים בתוך כל הסיפור של פשע וסמים גבוהה מאוד.

חיים מסינג: אנחנו ב16 ישובים עובדים בצורה אינטנסיבית.

חיים מסינג: כאשר יש תוכנית ברמה יישובית הדברים עובדים.

חיים מסינג: כאשר זה לא קיים זה לא עובד.

חיים מסינג: מה צריך לעשות?

חיים מסינג: אין בעיה של כסף.

חיים מסינג: אי אפשר להגיד כל הזמן שזה עניין של כסף.

חיים מסינג: יש בזבוז כסף וזריקה למקומות מקבילים.

חיים מסינג: יש הרבה מאוד גופים שעושים את אותה עבודה.

חיים מסינג: משרד הבריאות רוצה להיכנס לתוכניות מניעה בתוך בתי הספר.

חיים מסינג: לו היינו בונים תוכנית ברמה לאומית מערכתית וקובעים יעדים יחד עם כל משרדי הממשלה זה היה דבר שמעגן משאבים.

חיים מסינג: תוכנית כזאת זה הדבר היחידי שאפשר לעשות.

חיים מסינג: אני יכול לומר לך, גברתי היושבת ראש, שלנושא הזה ב-5 השנים האחרונות אני שותף בפעם הרביעית.

חיים מסינג: אם ייצא משהו תכליתי מהוועדה הזאת נוכל להתכנס פה בעוד שנה ולא לדבר על תקציבים אלא על תוצאות.

דפנה מושיוב: הנושא העיקרי הוא התיאום.

דפנה מושיוב: ברמת היישוב, כמו שנאמר פה, יש הרבה מאוד תיאום והרבה רצון טוב מצד הגורמים המטפלים.

דפנה מושיוב: דווקא ברמה הבינמשרדית אין תיאום.

דפנה מושיוב: זה מאוד חסר.

דפנה מושיוב: זאת אחת הנקודות שצריך לחזור ולבקש אותה.

דפנה מושיוב: אולי, לפי מה שהציע חבר הכנסת אלקין, כדאי שתהיה תת ועדה שתשב לעיתים תכופות.

דפנה מושיוב: זה דבר שיביא לתוצאות מעשיות.

דפנה מושיוב: הנושא של התקנים זאת אחת הבעיות.

דפנה מושיוב: העובדה ש200 תקנים לא מאוישים זאת בעיה.

מרינה סולודקין: זה נוח למישהו שהם לא מאוישים.

דפנה מושיוב: קשה מאוד לעבוד כשמשרד האוצר בודק מי נכנס לעבוד במקום אישה שיצאה לחופשת לידה.

דפנה מושיוב: משרד האוצר צריך לדאוג שיהיו תקציבים באופן שוטף, לא לרדת לרזולוציות.

דפנה מושיוב: .

מרינה סולודקין: כמה משרות במשרד העבודה לא מאוישות?

דפנה מושיוב: 200 משרות של קציני מבחן.

דפנה מושיוב: זה הדבר היחיד שקיבל תוספת.

דפנה מושיוב: אין שום תקן אחר שקיבל תוספת.

דפנה מושיוב: זה כתוצאה מהעובדה שהרבה תיקים נפתחו בשנים האחרונות ונוצר פקק נוראי.

דפנה מושיוב: לא היה מי שימשיך לטפל.

דפנה מושיוב: יש רשימת המתנה בנוגע לכניסה למקומות טיפול של חסות הנוער.

דפנה מושיוב: הרבה פעמים אין מקום.

דפנה מושיוב: עד שכבר מתפנה מקום הנערה כבר נמצאת במקום אחר.

דפנה מושיוב: מה שראוי להדגיש זה את נושא המשפחה.

דפנה מושיוב: אחד הדברים שאנחנו רואים זה שבני הנוער מאוד בודדים.

מרינה סולודקין: האם יש לכם נתונים כמה ילדים בסיכון באים ממשפחות חד הוריות?

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה שורש הבעיה.

מרינה סולודקין: גנבו כסף ממשפחות חד הוריות בקדנציה הקודמת.

מרינה סולודקין: במשפחות העולים זה אסון חברתי.

מרינה סולודקין: יש השלכות רוחב של העניין הזה.

דפנה מושיוב: כשביקשנו לשבת עם ההורים זה לא היה אפשרי.

דפנה מושיוב: האמהות עובדות ב-2 עבודות ואפילו יותר.

דפנה מושיוב: אין להן פשוט זמן לשבת איתנו.

דפנה מושיוב: זה לא שהן לא רוצות או שלא איכפת להן, הן פשוט עובדות בקצב מסחרר.

דפנה מושיוב: כששאלנו את הילדים מה יהיה במצב שיקרה להם משהו, אז לא הייתה אמירה לגבי ההורה או לגבי חבר או חברה קרובים.

דפנה מושיוב: זה מעיד על המצוקה המאוד גדולה.

דפנה מושיוב: אחד הדברים שצריכים לתת לו יותר דגש זה המשפחה והקהילה הסובבת.

דפנה מושיוב: אני לא יודעת איך מגיעים להורים שעובדים כל כך קשה.

דפנה מושיוב: אחד נוגע בשני.

דפנה מושיוב: זה לא רק אותו ילד שנמצא במערכת בית הספר ונושר, אלא מדובר במעגלים נוספים.

דפנה מושיוב: צריך לתת יותר דגש.

דפנה מושיוב: לא הצלחנו להגיע להרבה מאוד מההורים.

דפנה מושיוב: אם תהיה חשיבה יותר סיסטמתית ומסודרת ונראה מה עובד ולא עובד בבני נוער עולים יכול להיות שנצליח לעשות איזה שהוא שינוי.

דפנה מושיוב: יש היום תחושה של רצון טוב, עשייה אבל מעט תוצאות בממוצעים.

מרינה סולודקין: האם את חושבת שצריכה לקום ועדת חקירה?

דפנה מושיוב: דוח שמיט היה מאוד סיסטמתי.

דפנה מושיוב: הוא עבד בצורה בינשרדית במשך שנתיים.

דפנה מושיוב: בדקו את הדברים בצורה מאוד עניינית.

דפנה מושיוב: הדוגמה הזאת היא דוגמה טובה לעבודה מאוד מקצועית.

דפנה מושיוב: יכול להיות שצריך לקחת את פרופסור הלל שמיט ולבקש ממנו לשבת עם משרדי הממשלה והעמותות השונות על הנושא בצורה יותר מעמיקה.

מירי סויד: יש חשיבות מאוד גדולה לתיאום הבינמשרדי בנושא הטיפול בעולים.

מירי סויד: הכיוון צריך להיות של ועדת תיאום כמו שחיים מסינג הציע.

מירי סויד: צריך שיהיה מעקב.

מירי סויד: יש להתחיל מגיל יותר נמוך.

מירי סויד: אם מגיעים לגיל נוער זה הרבה פעמים מאוחר מידי.

מירי סויד: צריך להתחיל מגיל מוקדם יותר ולדאוג שבכל הפרוייקטים של הגיל הרך שהולכים להתקיים בשנים הקרובות תהיה חשיבה ודגש על ילדים למשפחות עולים.

מירי סויד: עולים זה לא רק במונח של זמן, אלא מדובר בכל המאפיינים שיש.

מירי סויד: במקרים שהאמהות עובדות ואין זמן לראות אותן צריך לעשות כך שהמערכת תגיע אליהן.

מירי סויד: כל שקל שמשקיעים בגיל הרך חוסך הרבה מאוד בעתיד.

מירי סויד: ביטוח לאומי הולך להפעיל פרוייקט של עיר ללא אלימות.

מירי סויד: זה הולך להתקיים בערים קולטות עלייה.

מירי סויד: המספר שעלה כאן של עולים שמועסקים הוא לא יחסי.

מירי סויד: אם מדברים על 20% מבני הנוער אז צריך להיות ייצוג מתאים.

מירי סויד: לא ייתכן ששוטר סיור יהיה מתורגמן, או שיצטרכו לקרוא לו מפעילות אחרת.

מירי סויד: צריכים להיות עולים עם השכלה רלוונטית בתחום, עם דגש לתחום הספציפי הזה.

מירי סויד: צריכה להיות אפליה מתקנת גם בתקנים שייקלטו בקציני המבחן.

אלי זרחין: כמה החלטות התקבלו בנושא?

מירי סויד: צריך לעשות מעקב.

מירי סויד: צריכה להיות ועדה בינמשרדית שבודקת כל שנה.

מירי סויד: היא תראה מה מיושם ולא מיושם בעניין.

ד"ר יצחק קדמן: שלא נטעה ונחשוב שאם נוסיף שוטרים זה יפתור את הבעיה.

ד"ר יצחק קדמן: הפתרון הכי קל זה להוסיף שוטרים.

ד"ר יצחק קדמן: הגוף היחידי שקיבל תוספת תקנים בשנים האחרונות זה היה דווקא המשטרה.

מירי סויד: נתקלתי לאחרונה בתופעה של גז מזגנים, שילדים בגיל צעיר מאוד נחשפים לגז מזגנים.

מירי סויד: הרבה פעמים יש טיפול ברמה של אזהרה.

מירי סויד: חשוב שיהיה שוטר שיוכל להגיע למשפחה עם עובד סוציאלי.

מירי סויד: ילד שמזניחים בגיל 8 עם גז מזגנים, בגיל 14 נמצא אותו בפעילות אחרת.

מיכאל גינקר: אנחנו רואים תוכניות של הרשות למלחמה בסמים, תוכניות של משרד הקליטה.

מיכאל גינקר: בדלת האחורית נכנס הג'וינט עם תוכניות לעולי קווקז.

מיכאל גינקר: יש פה חוסר תיאום.

מיכאל גינקר: יש בלגאן טוטאלי.

מיכאל גינקר: אנחנו רואים שגם בשטח מנסים להתחרות אחד בשני, מנסים לראות איזה לוגו יותר גדול בשלט.

מיכאל גינקר: אם יש ברשות גורם מוביל שמסוגל לעגן משאבים אז תהיה פעילות משותפת וניצול תקציב יעיל ואפקטיבי.

מיכאל גינקר: אם לא - וזה קורה לא מעט - כל אחד יפעל בנפרד.

מיכאל גינקר: לפעמים נער אחד יכול ליהנות מאותם תקציבים כשלשאר האוכלוסייה התקציבים לא מגיעים.

מרינה סולודקין: אפילו לא יודעים שיש תוכניות, שיש תקציבים , שיש אנשים שמטפלים.

מיכאל גינקר: לפעמים שופכים ים של כסף כשחוסר התיאום מצמצם את האפקטיביות של התוכניות.

מיכאל גינקר: אני מאוד מעריך את הרצון של המשרד לביטחון פנים, אבל יש תחנות שבהן אין אפילו שוטר אחד שמסוגל לתת מענה.

מיכאל גינקר: מזמינים מתנדבים שלפעמים באים ולפעמים לא.

מיכאל גינקר: לגבי השתייה בפארקים ובמקומות ציבוריים.

מיכאל גינקר: השנה זה פשוט הופך להיות מכה לאומית.

מיכאל גינקר: זה באופנה.

מיכאל גינקר: אני לא יודע מאיזו סיבה.

מיכאל גינקר: אין כלים למנוע את זה.

מיכאל גינקר: לא משטרה, לא שיטור קהילתי.

מרינה סולודקין: יש חוק של ישראל ביתנו שקשור לשתייה פומבית.

מרינה סולודקין: אני מקווה שנוכל להעביר אותו בכל הקריאות.

מיכאל גינקר: מדובר בסכנה לנערים עצמם.

ד"ר יצחק קדמן: החוק שאוסר מכירת אלכוהול לקטינים לא נאכף.

אורית דקה: חוק עזר עירוני יכול לסגור פיצוציות.

מיכאל גינקר: הנער מתוחכם, הוא יודע איך להשיג את זה.

גלית זיו: הילדים שולחים מבוגרים שיקנו להם בפיצוציות.

גלית זיו: אנחנו רואים את התחמונים.

דני אדמסו: אנחנו מוצאים את עצמנו כל פעם מחדש באותה ועדה.

דני אדמסו: היינו ב3 ביולי.

דני אדמסו: הדיון היה יותר רחב.

דני אדמסו: דיברנו על נוער בסיכון, על המניעים שמביאים ילדים להגיע למקומות האלה.

דני אדמסו: הוועדה קיבלה החלטות והמלצות והגישה אותן.

דני אדמסו: רוב הדברים קשורים לאכיפה.

דני אדמסו: אם אנחנו רוצים שהמשטרה תאכוף גם הוועדה צריכה לאכוף את החלטותיה.

דני אדמסו: צריך שיהיו שיניים לוועדה שממליצה דברים לממשלה.

דני אדמסו: צריך לזמן את המנכ"ל כדי לראות שהוא מבצע את הדברים.

דני אדמסו: לא צריך להגדיל את כמות הכספים שצריכים ללכת למקומות שקולטים את הילדים האלה, אלא צריך להקטין את כמות הילדים שנכנסים למקומות האלה.

דני אדמסו: השיטה היא הפוכה.

דני אדמסו: יש בעיה במערכת החינוך.

דני אדמסו: כל אחד פה ניסה לשווק את צורת העבודה הנפלאה שהוא עושה.

דני אדמסו: אם זה כך, למה אנחנו יושבים פה?

דני אדמסו: כל אחד ניסה להגיד איזה מאמצים הוא משקיע, באיזה רמות .

מרינה סולודקין: טוב שעושים, כי אם לא עושים אין כלום.

דני אדמסו: מבחן התוצאה אומר משהו.

דני אדמסו: אני חושב שהמשרדים צריכים לשאול את עצמם אם השיטה עובדת או לא.

דני אדמסו: נוצר מנגנון משרדי שבו יש תקציבים, שבו יש עובדים.

דני אדמסו: מתחילים לתכנן תוכניות בנושא ולפתוח עוד עמותה, עוד ארגון.

דני אדמסו: עם כל הכבוד למגזר השלישי, עם כל הכבוד לעמותות, מי שצריכה לקחת את האחריות זאת המדינה.

דני אדמסו: אם צריך להוסיף תקציבים שיוסיפו, אבל לבקש תוצאות.

דני אדמסו: משרד החינוך או משרד הקליטה יכולים לקחת את הכסף מעזבונות ומתמיכות ולהעביר לכיוון נוער.

דני אדמסו: מי שצריך להיות אחראי זה משרד ממשלתי כלשהו.

דני אדמסו: הוועדה צריכה להטיל את הסמכות הזאת ולדרוש שהמשרדים יעבדו ביחד.

דני אדמסו: היום המצב הוא בלתי סביר.

דני אדמסו: אנחנו מדברים על מצב קיים.

דני אדמסו: כל הזמן אנחנו מוצאים את עצמנו מדברים על כך שעכשיו זה קרה, שעכשיו יש כתבה בעיתון.

דני אדמסו: מה שיש עכשיו זה 240 אלף בני נוער בסיכון שיש להם רישומים פליליים במשטרה.

דני אדמסו: השאלה היא איך אנחנו דואגים שאחרים לא יצטרפו למספרים האלה.

דני אדמסו: יש את הנושא של מניעה בבתי הספר מול משרד החינוך, ויש את עניין החילוץ של אותם נערים מהמצב שבו הם נמצאים.

דני אדמסו: אלה דברים שצריכים לעבוד במקביל.

מרינה סולודקין: צריך לראות איך מחזירים את הקצבאות למשפחות חד הוריות, כי כל מקרה שני זה ילד ממשפחה חד הורית אתיופית או רוסית.

אלי זרחין: לפני כ4 שנים ישבנו בחדר הזה בדיוק באותו נושא.

אלי זרחין: קיבלנו אז החלטה שמדברת על תוכנית בינמשרדית.

אלי זרחין: לא מדובר בתיאום, מדובר בתקציבים לסל אחד, בתקציבים לתוכנית אחת.

אלי זרחין: לא רבים על הלוגו.

אלי זרחין: עברו 4 שנים.

אלי זרחין: האם השתנה משהו?

אלי זרחין: דיברו אז שצריך לנצל את המגזר השלישי לא רק ביכולת שלו המקצועית ובקשר שלו עם השטח, אלא ביכולת שלו להביא משאבים מתורמים פרטיים בישראל ובחו"ל.

אלי זרחין: העמותה שלנו יזמה תוכנית בשם ציפורי לילה.

אלי זרחין: התחלנו בפיילוט ב5 יישובים.

אלי זרחין: היום מדובר ב16 יישובים שמפעילים מדריכי לילה, מדריכי רחוב דוברי רוסית.

אלי זרחין: גייסנו מחו"ל כמעט 400 אלף דולר.

אלי זרחין: לא הצלחנו לקבל matching ממשרדי הממשלה.

אלי זרחין: בקושי גייסנו 40 אלף דולר.

אלי זרחין: כולם יודעים שיש בעיה, אבל משחקים עם הכספים בתוך המשרד.

אלי זרחין: 5% מהתקציב שלי זה כסף שאני מקבל מהמדינה.

אלי זרחין: גברתי היושבת ראש יזמה חוק של שילוב עולים במערכת החינוך שעלול למנוע נשירה.

אלי זרחין: ועדת שרים לחקיקה תמכה בחוק הזה.

אלי זרחין: מגיעה שרת החינוך ואומרת שהיא מתנגדת.

אלי זרחין: ועדת שרים לחקיקה במליאת הכנסת תמכה בחוק.

אלי זרחין: שרת החינוך הגישה ערעור לממשלה.

אלי זרחין: למה היא מתנגדת?

אלי זרחין: היא מתנגדת ללימודי עברית כי זה עולה כסף.

ד"ר יצחק קדמן: היא התנגדה גם לחינוך חובה עד כיתה י"ב.

אלי זרחין: ילד שלא מבין את מה שהוא לומד לא רוצה להיות בבית ספר.

אלי זרחין: אנחנו מדברים על כסף.

אלי זרחין: רוב התקציב באגף הרווחה במשרד הקליטה הולך לנוער.

אלי זרחין: מה התקציב השנתי של האגף הזה?

אלי זרחין: בדיחה.

אלי זרחין: נאמר שיש הרבה כסף.

אלי זרחין: אני לא יודע לאיפה הוא זורם.

מרינה סולודקין: למתווכים.

אלי זרחין: ב100 אלף שקל אפשר לעשות עבודה ענקית בשטח.

אלי זרחין: לא מדברים על מיליארדים.

אלי זרחין: צריך גוף מתאם מטעם המדינה.

אלי זרחין: המדינה תחליט אם זה יהיה רשות למלחמה בסמים או כל גורם אחר.

אלי זרחין: צריך שיהיה גוף שיפקח על הכסף.

אלי זרחין: זה לא רק לדבר, צריך להביא משאבים, צריך להביא כוח אדם ולעשות דברים יחד עם האנשים שקיימים בשטח.

מרינה סולודקין: לקבוע גם סדרי עדיפויות.

אלי זרחין: את, גברתי היושבת-ראש, דיברת על לפתוח מחלקה במשרד הקליטה לילדים ונוער .

אלי זרחין: צחקו עליך אז.

אלי זרחין: למה זה מצחיק?

אלי זרחין: לפתוח מחלקה לילדים ונוער, שיהיה תקציב נוסף, שיהיה גוף שיבואו אנשי מקצוע וידחפו עוד דבר.

אלי זרחין: ד"ר קדמן עשה לפני כמה שנים סקר לגבי עולים.

אלי זרחין: יצא שקידום נוער אמור לטפל ב-40 אלף.

אלי זרחין: הם מטפלים ב5000.

אלי זרחין: בחלוקה כזאת לכל נער מנותק המדינה נותנת 480 שקל בשנה.

אלי זרחין: אם יש 40 אלף ילדים שאמורים לקבל מענה, אז הממוצע הוא 40 שקל לילד בשנה.

רומן פרס: טוען משרד האוצר שהמשרד צריך לחשוב על סידרי עדיפויות.

מרינה סולודקין: אנחנו נמליץ לשר החדש לפתוח מחלקת נוער.

אלי זרחין: צריך לבקש תקציבים נוספים לנוער.

יפה וולמן: נכנסנו לעבודה מניעתית ב-10 יישובים.

יפה וולמן: עכשיו הביטוח הלאומי נכנס לעבודה בעוד 10 יישובים.

יפה וולמן: זה ממש לא מספיק.

יפה וולמן: אני לא אוהבת לדבר על כסף, אבל צריך לדבר על כסף.

יפה וולמן: אין יישוב בארץ שאין בו בני נוער שהסתבכו בפלילים ואי אפשר היה ללוות אותם ולעשות עבודה מניעתית כדי שלא יתדרדרו להידרדרות יותר עמוקה.

יפה וולמן: אנחנו עשינו עבודה בקריית גת.

יפה וולמן: עשינו עבודה מאוד עמוקה כדי לראות את בעיית הנוער.

יפה וולמן: היינו צריכים לקצץ השנה בתקציב הזה.

יפה וולמן: יש מי שאומר כאן שאין בעיה תקציבית.

יפה וולמן: איזו בעיה זאת אם לא בעיה תקציבית?

יפה וולמן: יש בעיות אחרות בנוסף לבעיות התקציביות.

יפה וולמן: בעיה תקציבית קיימת.

מרינה סולודקין: במשרדים.

יפה וולמן: גם בנווה יעקב הייתה עבודה מאוד מעמיקה עם בני נוער.

יפה וולמן: גם שם נאלצנו בימים האחרונים לשגר מכתב על כך שנפסיק את התקציב.

יפה וולמן: מה יהיה כשתיפסק התוכנית הזאת?

יפה וולמן: מי ייקח אותם?

יפה וולמן: מי יממן אותם?

יפה וולמן: חייבים לשים את הדברים על השולחן, אי אפשר להגיד שיש בעיות אחרות אבל לא בעיות תקציביות.

יפה וולמן: מישהו כאן העלה את העניין של גילאי 0-6.

יפה וולמן: אני יודעת שיש התחלה טובה.

יפה וולמן: יש את התוכנית הלאומית.

יפה וולמן: .

ד"ר יצחק קדמן: חבל על הכסף.

ד"ר יצחק קדמן: אחת הצרות שלנו היא שאנחנו לא מדינה, אנחנו פרוייקטיסטן.

ד"ר יצחק קדמן: כל רגע עושים פרוייקט במקום אחר.

ד"ר יצחק קדמן: הפרוייקט מתחיל ונגמר אחרי שנה.

ד"ר יצחק קדמן: צריך ראיית מקרו, צריך שהמדינה תמלא את התפקיד שלה.

ד"ר יצחק קדמן: כל רגע גוזרים סרט.

ד"ר יצחק קדמן: היום כבר לא קוראים לזה פרוייקטים, קוראים לזה מיזמים.

ד"ר יצחק קדמן: המיזמים האלה קמים ונעלמים כמו זיקוקי דינור.

ד"ר יצחק קדמן: אי אפשר כך לנהל מדיניות.

מרינה סולודקין: כל המדינה זה פיילוט שמתחילים ומפסיקים.

יפה וולמן: כולם מסכימים שהשיטה הפרוייקטלית היא לא השיטה הנכונה, אבל מה עושים?

דוד יאסו: נושא קליטת עולים - בפרט העולים מאתיופיה - הינו טיפול של כלל החברה הישראלית ושל כל משרדי הממשלה, לא רק של משרד הקליטה.

דוד יאסו: תפקידו העיקרי של משרד הקליטה הוא קליטה ראשונית.

דוד יאסו: כאשר העולים נכנסים ליישובי קבע האחריות היא של המדינה, של הרשויות.

דוד יאסו: אני עליתי בשנת 1981.

דוד יאסו: לא הייתי חשוף לעולם המערבי.

דוד יאסו: יש לי בעיה תרבותית.

דוד יאסו: פה השוני שלי מתבטא בצבע העור שלי, במנטליות שלי.

דוד יאסו: אי אפשר להגיד לי להתאים את עצמי למנטליות של הארץ.

דוד יאסו: צריך שהמנטליות פה תבין אותי.

דוד יאסו: צריך שבכל משרד ומשרד יהיה מישהו שידבר איתי בשפת אימי.

דוד יאסו: מישהו פה דיבר על זיהוי צרכים.

דוד יאסו: לפני שנתיים זיהו צורך.

דוד יאסו: אנחנו היום עובדים ב20 יישובים.

דוד יאסו: הכנסנו לשם רכזי נוער.

דוד יאסו: זה לא תפקידו של משרד הקליטה.

דוד יאסו: יש היום כ-20 רכזי נוער בשטח.

דוד יאסו: צריך להיות משהו שמאחד, משהו שמשתף את כולם.

מרינה סולודקין: אתם צריכים להוביל את כל התהליך כי מדובר בנוער עולה, מדובר בבעיות קליטה.

דוד יאסו: בני הנוער הם צברים, הם נולדו בארץ.

דוד יאסו: אני מטפל בהם בגלל צבע העור שלהם.

דוד יאסו: הם לא עולים.

דוד יאסו: את הבעיה של האלכוהול לא הביאו מאתיופיה.

דוד יאסו: זאת תוצאה של מערך החינוך במדינת ישראל.

דוד יאסו: יש מה שנקרא פרוייקט לאומי.

דוד יאסו: בפרוייקט הלאומי יש רכזי נוער שמכינים 15 אלף תלמידים לבגרויות.

דוד יאסו: יש משאבים, אבל כל משרד ומשרד.

דוד יאסו: .

שמעון סיאני: אני שמח שהדיון הזה מתקיים בקיץ.

שמעון סיאני: זאת תקופה מאוד בעייתית.

שמעון סיאני: מה קורה איתם בקיץ?

שמעון סיאני: מה קורה איתם בשעות שאחרי הלימודים?

שמעון סיאני: מאוד קשה לאמוד הצלחות וקטסטרופות בנוגע לנשירה.

שמעון סיאני: יש הרבה מאוד ניסיון מצטבר.

שמעון סיאני: אנחנו 16 שנה בתחום.

שמעון סיאני: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם המשרדים, בשיתוף פעולה עם הארגונים.

שמעון סיאני: יש בעיה של רצף.

שמעון סיאני: ילד לא יכול לחיות מפרוייקט שמסתיים באוקטובר או בדצמבר.

שמעון סיאני: אנחנו מביאים 50% מהתקציב בפרוייקטים.

שמעון סיאני: אנחנו לא יודעים אם יאשרו את זה או ימשיכו את זה.

שמעון סיאני: פרוייקט אחד מסתיים במארס.

שמעון סיאני: מה אני אעשה במארס?

שמעון סיאני: אני מחכה שבפברואר יהיה תקציב.

שמעון סיאני: אין רצף לעניין הזה.

שמעון סיאני: יש תוכנית סיכוי שהצליחה מאוד ב10 ישובים.

שמעון סיאני: אתם יודעים כמה היא עולה?

שמעון סיאני: 130 אלף שקל ליישוב.

שמעון סיאני: 90% מהילדים לא חזרו לפשע בכל הרצף של התקופה הזאת.

שמעון סיאני: זה המון.

שמעון סיאני: המודל פה עובד יפה כי אנחנו עובדים במודל תקציבי אחד מול משרד הקליטה.

שמעון סיאני: יש ועדת היגוי משותפת לכולם.

שמעון סיאני: אולי צריך לשנות את סדרי העדיפויות.

שמעון סיאני: פרוייקטים שמצליחים צריכים להמשיך.

שמעון סיאני: אם סיכוי ירד בעוד שנתיים יקום משהו אחר וכל הניסיון המצטבר ייזרק לפח.

מרינה סולודקין: אנחנו נתקלים במשרד האוצר באסכולה מאוד שמרנית ותוקפנית שאומרת קודם כל להפסיק.

שמעון סיאני: בחדר הזה יש המון כוח שאם רק יודעים ללכד אותו תהיה פה סינרגיה שגם משרד האוצר לא יוכל לעמוד בפניה.

שמעון סיאני: מדובר בסדרי עדיפויות, לא רק בעניין של תקציב.

שמעון סיאני: אם מנסים ללכת ממוקד אפשר לעשות את זה.

שמעון סיאני: אני מציע ליצור ועדה קטנה של אנשים מתוך המגזר השלישי.

שמעון סיאני: גם תוכנית סיכויים נוצרה רק בזכותם.

שמעון סיאני: כל ארגון אחר היה מעצב את זה אחרת, כי במקור היה מדובר על להוסיף רבע תקן לשירות מבחן לנוער.

שמעון סיאני: אנחנו יודעים שלהוסיף לאחת שעובדת מעבר לתקן שלה עוד רבע תקן זה לא דבר שיפתור את הבעיה של העולים.

שמעון סיאני: דווקא מתוך שיתוף הפעולה יצא משהו טוב.

מרינה סולודקין: אני אתייעץ עם יו"ר הוועדה, מר מיכאל נולדמן, איך אנחנו יכולים להמריץ את משרדי הממשלה לעשות דברים.

אלי זרחין: אולי ועדת חקירה היא הפתרון.

מרינה סולודקין: אולי.

מרינה סולודקין: ועדות חקירה זה תמריץ מאוד טוב למשרדי ממשלה.

אילנה ליטבק: אמרו פה שאין מספיק תקציבים וצריך להגדיל.

אילנה ליטבק: מדובר בעניין של מדיניות.

אילנה ליטבק: אנחנו יודעים שיש קשיים.

אילנה ליטבק: אני לא יודעת אם יש למשרד הרווחה מדיניות כוללת לטיפול בעולים.

אילנה ליטבק: יש לו מדיניות לטיפול באוכלוסיות חלשות, כשבין היתר העולים נכנסים.

אילנה ליטבק: כאשר מדברים במשרד הרווחה על תקנים יעודים, על עובדים דוברי שפה התשובות שמקבלים זה שמשרד הקליטה יממן.

מרינה סולודקין: להלן החלטות הוועדה: הוועדה מתרשמת שמדובר בכישלון מערכתי בקליטת נוער עולה: 1.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת למשרדים לקליטת העלייה, ביטחון הפנים, הרווחה והשירותים החברתיים, הוועדה לקליטת עליה במשרד ראש הממשלה, משרד החינוך והסוכנות היהודית, להכין תכנית חדשה בינמשרדית רב שנתית ומקיפה לקליטת הנוער העולה בשילוב כל המערכות, בהובלת המשרד לקליטת העלייה – ולהציגה בפני הוועדה בתוך שלושה חודשים.

מרינה סולודקין: 2.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת להגדיל תקציב צבוע עבור תכניות לקידום נוער – לטיפול בנוע רעולה שנשר.

מרינה סולודקין: 3.

מרינה סולודקין: הוועדה ממליצה להתייחס למסקנות ועדת המנכ"לים שהוקמה ביוזמת ראש הממשלה ועומדת להגיש מסקנותיה בסוף החודש.

מרינה סולודקין: 4.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת למשרד לביטחון פנים להוסיף ולגייס עולים דוברי אמהרית ורוסית למערך הנוער.

מרינה סולודקין: 5.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת למשרד הרווחה והשירותים החברתיים לאייש לאלתר 200 משרות לא מאוישות של קציני מבחן לנוער.

מרינה סולודקין: 6.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת למשרדי האוצר, הרווחה והשירותים החברתיים, להחזיר לאלתר קצבאות לעולים במשפחות חד-הוריות.

מרינה סולודקין: 7.

מרינה סולודקין: הוועדה קוראת לשר לקליטת העלייה, יעקב אדרי, להקים מחלקה שתרכז את הטיפול בנוער עולה.

מרינה סולודקין: תודה רבה, הישיבה נעולה.