ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 189, 2007-07-16 10:00

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

אופיר פינס-פז: אנחנו דנים היום בשלושה נושאים, ששניים מהם די קשורים ואחד פחות.

אופיר פינס-פז: תפסתי טרמפ על ההצעות שאישרה הנשיאות, של חברת הכנסת יחימוביץ וחבר הכנסת כץ, שמדברים על מעמד הכבאים בעיקרון ועל מוכנות מערך הכבאות או הסכנה לביטחון הבריאות והציבור, כתוצאה ממעמד הכבאי והפגיעה במקצועיות הכבאים.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע שיש משהו חדש בעניין הזה, אבל אני מסכים שהתמונה עצמה היא תמונה לא קלה.

אופיר פינס-פז: תפסתי על הדבר הזה טרמפ, משום שרציתי שנדון גם בנושא הטרגדיה שאירעה בצפת ואני חושב שחובתה של רשות מבצעת במדינת ישראל לתת דין וחשבון, על פעולות או על אירועים חריגים וקשים, כפי שהיה האירוע בצפת.

אופיר פינס-פז: אירוע שבו, נדמה לי, קיפחו את חייהם שלושה בני משפחה אחת בשריפה שאירעה בבית מגורים.

אופיר פינס-פז: לפני זה אולי באמת אני רוצה להתחיל בנושא אחר שזה נושא הזיהום של חופי רחצה שהתגלה היום בתחקיר של ידיעות אחרונות שקובע שיש עלייה של 40% במספר חופי הרחצה המזוהמים, בהשוואה לשנים קודמות, והסיבה המרכזית, על פי התחקיר, זה מתקני הטיפול בשפכים שלא עומדים בעומס, שקורסים ובעצם המשרד להגנת הסביבה מאשר הזרמה הרבה יותר גדולה של שפכים לים.

אופיר פינס-פז: אני רואה את הדבר הזה כדבר חמור ביותר.

אופיר פינס-פז: קיימת בעיה מאוד קשה, עם מתקני הטיהור, מתקני השפכים, זה נכון.

אופיר פינס-פז: השותפויות במסגרת הזו, בין רשויות מקומיות, לא עולות יפה והנטל לא מתחלק, וכתוצאה מזה יש בעיות תפעוליות מאוד מאוד קשות במתקנים האלה.

אופיר פינס-פז: אבל הפתרון הכי קל זה להזרים שפכים לים.

אופיר פינס-פז: הפתרון היותר קשה, זה לטפל בבעיות ולייצר שיתוף פעולה.

אופיר פינס-פז: לכן הדרישה שלי מהשר להגנת הסביבה ושר הפנים לעצור במהירות את ההידרדרות בתחום הזה, שהיא כולה פגיעה בסביבה ופגיעה בציבור, ואני דורש מהם לעשות מעשה שיאפשר לרשויות המקומיות לטפל כהלכה בנושא השפכים ולא להזרים את השפכים לים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה גם להזכיר שהזרמת שפכים לים, בניגוד לאישורים, היא עבירה פלילית.

אופיר פינס-פז: הבעיה היא שהמשרד להגנת הסביבה נותן אישורים.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון לבקש הסברים מאוד מדויקים, גם מהשר להגנת הסביבה וגם משר הפנים על התופעה הזאת, תוך רצון לעצור אותה כאן ועכשיו, עוד לפני שהיא תתפשט לממדים מפלצתיים.

אופיר פינס-פז: למרות שכבר עכשיו הממדים שפורסמו היום בעיתון הם בלתי נסבלים בעליל, ויש בהם פגיעה אולי בלתי הפיכה לפחות לגבי עונת הרחצה הנוכחית שהיא כמעט בלתי אפשרית, וגם לגבי הסביבה החופית, הימית, שלפי דעתי משלמת מחיר מאוד מאוד יקר מתחת לפני הגלים, שאותה אנחנו כמובן פחות רואים, אבל מי שמבין בזה יודע שהמחיר הוא מחיר מאוד מאוד כבד, אולי בלתי הפיך.

אופיר פינס-פז: זה לגבי זה.

אופיר פינס-פז: גב' יפה שפירא תכין לי את המכתבים לשני השרים האלה ונלחץ אותם קשה בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: אני חוזר לעניין עצמו: אני רוצה להתחיל עם האירוע בצפת.

אופיר פינס-פז: באירוע בצפת קיבלתי את התחקיר שעשה טפסר דני חנניה.

אופיר פינס-פז: אני מניח שזה היה בהוראה של נציב הכבאות הראשי, שאגב התנצל אתמול והודיע לי שהוא לא יכול להשתתף בדיון הזה, מר שמעון רום.

אופיר פינס-פז: הייתי רוצה ממך, מר חיים תמם, למסור לנו את הממצאים המרכזיים של התחקיר.

אופיר פינס-פז: אנחנו נעשה דיון משולב, משום שמסגרת הזמן היא לא מסגרת זמן ארוכה, אז מר חיים תמם יציג ואחר כך חברת הכנסת יחימוביץ תציג את ההצעה שלה לסדר.

חיים תמם: בתאריך 25 ליוני, בשעה 6:00 בבוקר, התקבלה הודעה טלפונית בתחנת כיבוי אש בקרית שמונה, זו התחנה הראשית של שרותי כבאות גליל עליון, על שריפה בדירת מגורים בשכונת גלי הדר בצפת.

חיים תמם: הבניין הוא בן 4 קומות, יש קומה אחת שלילית, -1, ושלוש קומות חיוביות.

חיים תמם: השריפה פרצה בקומה האחרונה.

חיים תמם: מיד כשהתקבלה ההודעה, התקבל דיווח על השריפה והפעלה של כוחות בשרותי כבאות צפת.

חיים תמם: בשעה 6:09 הגיע צוות כיבוי לתחנת כיבוי צפת, עם שלושה כבאים, יש את השמות כאן.

חיים תמם: בשעה 6:14 הגיע צוות נוסף מכיבוי חצור, שכלל גם הוא שלושה כבאים.

חיים תמם: תוך 20 דקות חולצו מהבית הבוער האם ו-4 ילדיה.

חיים תמם: בשלב מאוחר יותר באותו יום נפטרו שניים, לאחר 19 ימים נפטר ילד נוסף.

אופיר פינס-פז: הטענה היתה, לפחות של השכנים, שאל"ף, הכוחות הגיעו יחסית מאוחר, ביחס להתראה, ובי"ת, שלקח הרבה יותר מדי זמן לפנות את בני המשפחה, לא כתוצאה מחוסר נחישותם של הכבאים, אלא כתוצאה מחוסר כלים.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה לדעת את הכול, אני רוצה שתתייחס לנושאים שהם בוויכוח.

חיים תמם: הם הגיעו תוך 9 דקות מהרגע של ההודעה.

חיים תמם: מה שכן, לפי מה שדווח מהכבאים שהגיעו למקום וראו את הלהבות, ההערכה היא שהאש בערה כ-45 דקות.

חיים תמם: זאת אומרת, הזעיקו את הכוחות לאחר שהאש פרצה ונמשך הרבה זמן מהרגע שהיא פרצה ועד שהזעיקו את הכוחות.

חיים תמם: הגעת הכוחות לקחה כ-9 דקות.

חיים תמם: הכוח הראשון שהגיע, הגיע תוך 9 דקות, ויש כאן את הדיווחים, מרגע הקריאה.

חיים תמם: זה סביר לאור המרחק וההפעלה של כל האמצעים וכן הלאה.

אופיר פינס-פז: אבל יש משהו שאני לא מבין.

אופיר פינס-פז: טפסר דני חנניה, הוא היה בכוח?

אופיר פינס-פז: או שהוא עשה את התחקיר?

חיים תמם: הוא הגיע יותר מאוחר.

חיים תמם: הוא עשה את התחקיר.

אופיר פינס-פז: אבל הוא גם השתתף בחילוץ.

חיים תמם: הוא הגיע לשם בשלב שלאחר החילוץ.

אופיר פינס-פז: הוא לא היה מהצוות.

חיים תמם: הוא לא היה חלק מכוח החילוץ.

אופיר פינס-פז: לא, רציתי להבין את---

חיים תמם: הוא מפקד השירות, אבל הוא לא היה בכוח שחילץ ב-20 הדקות הראשונות.

חיים תמם: החילוץ נערך ב-20 הדקות הראשונות.

חיים תמם: זאת אומרת, מבחינת הכוחות, הם הגיעו תוך 9 דקות.

חיים תמם: זה היה סביר.

חיים תמם: מהתחנה השנייה לקח 14 דקות, כי היא מרוחקת יותר, לאור זמן הנסיעה וההתארגנות וכן הלאה.

חיים תמם: היתה בעיה של אמצעי הפריצה של הדלת.

חיים תמם: יש שני סוגי דלתות.

חיים תמם: דלת מסוג שנפתחת כלפי פנים וכלפי חוץ.

חיים תמם: הם עלו עם אביזרים של פריצת דלת שנפתחת אל החוץ, כאשר הדלת היתה נפתחת אל הפנים, ואז נוצר כאן איזה שהוא קושי, שהיו צריכים לרדת למטה ולחלץ.

חיים תמם: בשלב הזה, כשהם ראו שהם הגיעו עם המכשיר הלא מתאים, מה שנעשה זה שהקצין שהיה שם, נשאר במקום, ביחד עם השכנים, עם לומים ועם פטישים.

חיים תמם: הם עסקו בפעולות הפריצה של הדלת, כי הם לא רצו להמתין את כל הזמן הזה עד שיגיע אותו מכשיר, ופרצו את הדלת.

חיים תמם: עד שחזרו עם המכשיר המתאים, הם כבר פרצו את הדלת, חדרו פנימה והתחילו לטפל בהצלת האנשים והוציאו את כולם.

אופיר פינס-פז: כמה זמן לקח, לפי דעתך, העניין של פריצת הדלת בלי המכשור המתאים?

חיים תמם: אני חושב שדקות בודדות.

אופיר פינס-פז: אתם מצפת?

אמנון אמיר: כן.

אופיר פינס-פז: מי אדוני?

אמנון אמיר: יושב ראש אגודת הכבאים, שמונה השבוע לחקור את האירוע הזה בצפת.

אמנון אמיר: אנחנו ועדת בדיקה שמורכבת מ-4 אנשים.

אופיר פינס-פז: מי הקים את ועדת הבדיקה?

אמנון אמיר: כפי שידוע לי, שר הפנים.

אמנון אמיר: הנציב מינה את הוועדה, על פי הוראה של, כפי שאני יודע, שר הפנים והמנהל הכללי.

אמנון אמיר: אנחנו מתחילים את העבודה היום ב-15:00 אחר הצהריים.

אמנון אמיר: הוועדה מונה 2 תתי אלופים, שאחד מהם רמ"ד פיקוד העורף לשעבר, בכר, ועוד תת אלוף ועוד שני מפקדי גדודים.

אופיר פינס-פז: מתי היא מונתה?

אמנון אמיר: בשבוע שעבר.

אופיר פינס-פז: על ידי איזה שר פנים?

אופיר פינס-פז: החדש או הקודם?

אמנון אמיר: אני לא יכול להגיד לך, אני לא יודע.

אמנון אמיר: אנחנו היום מתחילים לחקור בשעה 15:00 וגם מחר את הנהלת האיגוד.

אמנון אמיר: לא רק את החלק המבצעי, אלא גם את ההתנהלות של מפקדת האיגוד והנהלת האיגוד ואנחנו אמורים, תוך שבועיים, להגיש מסקנות.

אופיר פינס-פז: זה קצת מטריד אותי כל האינפורמציה הזאת, כי אנחנו כמעט במרחק חודש מהטרגדיה.

אופיר פינס-פז: חודש.

אופיר פינס-פז: אני לא מבין, רק עכשיו החליט שר הפנים, לפני שבוע, לחקור?

אופיר פינס-פז: אתה יודע מה, הוא החליט, עבר שבוע, עוד לא התחלתם לחקור, רק היום אתם חוקרים?

אופיר פינס-פז: אתם לא מבינים כמה זמן אתם מתרחקים מהאירוע?

אופיר פינס-פז: הרי ככל שחולף זמן מהאירוע, יותר קשה לחקור אותו.

אופיר פינס-פז: אנחנו הרי יודעים איך הדברים קורים.

אמנון אמיר: אני שאלתי על העניין הזה, התשובה שקיבלתי היא שאין חובה להקים---

אופיר פינס-פז: אין חובה בכלל, נכון.

אופיר פינס-פז: אין חובה להקים ועדת בדיקה---

אמנון אמיר: בטח לא חובתי.

אופיר פינס-פז: אין חובה לבדוק, אבל אם כבר בודקים, אז בודקים.

אופיר פינס-פז: אפשר לא לבדוק.

אמנון אמיר: בעניין הזה, הנציב היה יום למחרת.

אמנון אמיר: ב-26 לחודש הנציב בעצמו היה שם, עשה תחקיר במקום, והביאו מומחה כדי לגלות, וקודם כל לזהות מה גרם לשריפה.

אמנון אמיר: זאת אומרת, הגורם לשריפה למעשה היתה מנורת פלורוסנט שלמשנקים שם היתה איזה בעיה שגרמה לחימום של הפלסטיק של הפלורוסנט שהיה מעל לשולחן.

אמנון אמיר: הפלסטיק הבוער טפטף על השולחן, גרם להתלקחות של האש.

אמנון אמיר: זאת אומרת, למעשה הדברים ברורים מה גרם לשריפה.

אמנון אמיר: מנורת פלורוסנט עם כיסוי פלסטיק, שהיתה מעל שולחן בסלון, כתוצאה מהתחממות של המשנק, ואת זה גילו על ידי כך שבדקו את שני המשנקים, כשראו שאחד הוא שרוף בצורה רצינית והשני פחות, ואז החוקר הגיע למסקנה שמשם בעצם התחילה השריפה.

אמנון אמיר: זה גרם להתחממות של הפלסטיק שעוטף את המנורה.

אמנון אמיר: הטפטוף של הפלסטיק הבוער, שטפטף על השולחן של הסלון, גרם לבעירה ולמעשה משם התפשטה האש לספה ולציוד הנוסף שהיה באותו סלון.

אמנון אמיר: יש כאן תמונה של כל התרחיש הזה.

אמנון אמיר: זאת אומרת, הגורם לשריפה, ברמת סבירות מאוד גבוהה, ידוע.

אמנון אמיר: עכשיו, הדלת היתה נעולה.

אמנון אמיר: יש סברה שבכלל לאישה לא היה מפתח.

אמנון אמיר: האבא יצא מוקדם בבוקר לתפילות, או משהו כזה, והשאיר את הדלת נעולה.

אמנון אמיר: האש פרצה, התפשטה.

אמנון אמיר: הזעיקו את הכבאים בשלב מאוחר, כ-40 דקות.

אמנון אמיר: כשהכבאים הגיעו למקום, הם ראו את הלהבות יוצאות מהחלונות שם.

שלי יחימוביץ': כמה מהכבאים היו קבועים וכמה עונתיים?

חיים תמם: כן, כאן יש לנו את הבעיה.

חיים תמם: היה שם קצין שהוא היה כבאי, בהכשרה שלו, היה שם כבאי שהגיע לעבוד שם ובוודאי הוא לא עבר את קורס הכבאים, והיה שם מתנדב.

שלי יחימוביץ': בקיצור, היה כבאי אחד.

חיים תמם: היה כבאי אחד.

חיים תמם: אני יכול להגיד לכם שבעולם, לאירוע כזה לא יוצאים פחות משישה.

חיים תמם: יש לנו קושי אמיתי.

חיים תמם: יש היום כ-11 תחנות כיבוי שבלילה יושב שם כבאי אחד.

חיים תמם: יש תחנה ראשית בקרית שמונה, ובתחנות המשנה בחצור, צפת, בדרך כלל יש שני כבאים.

שלי יחימוביץ': אתה שמעת מה הוא אמר?

שלי יחימוביץ': מכל צוות הכבאים שהגיע לשם, היה בעצם כבאי אחד.

שלי יחימוביץ': האחרים, אחד היה מתנדב ואחד היה עונתי, זאת אומרת לא עבר הכשרה.

שלי יחימוביץ': הוא אומר שבחוץ לארץ, לסוג כזה של קריאה, לא מגיע צוות של פחות משישה כבאים.

חיים תמם: לאירוע של שריפה בדירה לא יגיעו פחות משישה.

חיים תמם: לא רק זה, יגיעו אפילו שני צוותים של שישה.

חיים תמם: אני יכול להגיד יותר מזה, היחס שלנו בארץ בין כבאי לאוכלוסייה הוא יחס של כבאי אחד לכל 6,500 תושבים, כאשר בעולם זה יחס של 1 ל-1,000, 1 ל-850.

חיים תמם: זאת אומרת, אנחנו---

אופיר פינס-פז: יש שתי אפשרויות לנהל את השיחה הזאת.

אופיר פינס-פז: אפשרות אחת שאתם תגידו שהכול היה טוב ואנחנו נשאל שאלות.

אופיר פינס-פז: והאפשרות השנייה, שתסכימו שלא הכול היה טוב, ואז נעשה דיון אמיתי.

אופיר פינס-פז: אלה שתי האפשרויות שיש לשיחה הזאת, ואני מציע לבחור באפשרות השנייה, כי לפי ממצאי התחקיר, אפילו התחקיר של דני, יש דברים קשים.

אופיר פינס-פז: גם לגבי המתנדבים, שהם כולם אנשים טובים, אבל לזה אין רישיון נהיגה וזה לא ידע לנהוג וזה לא בא וזה כן בא.

אופיר פינס-פז: חבר'ה, תראו, את הילדים אנחנו לא יכולים להחזיר, אבל אם נצליח, כתוצאה מהאירוע הזה, לשפר במשהו את ההתייחסות, את הכלים, את התקציבים, את כל מה שקשור בעניין הזה, אז אולי נרוויח ילדים אחרים בבוא היום.

אמנון אמיר: להוסיף על דברי חברת הכנסת שלי יחימוביץ, אני אומר דבר אחד.

אמנון אמיר: אני לא יודע אם זה יהיה נכון להיכנס לפרטים.

אמנון אמיר: אחת הבעיות שעולה והיא בעיה שעל פניו לא צריכה ועדת חקירה, היא שלא יעלה על הדעת שבהרבה מקומות, דוגמת צפת, משרתים שני כבאים במשמרת.

אמנון אמיר: זה לא יעלה על הדעת.

אופיר פינס-פז: זה נשמע באמת מספר מצחיק.

אמנון אמיר: זה נשמע דבר דמיוני.

אופיר פינס-פז: כמה צריכים להיות לפי התקן?

אמנון אמיר: המינימום בשביל לתת מענה ראשוני עד לתגבור, הוא לפחות צוות של 3 כבאים ועוד מנוף גבהים שלא קיים שם והיה צריך להגיע מאיזה שהוא מקום בקרית שמונה, ובמקרה הזה הוא היה במוסך ולא הגיע בכלל.

אמנון אמיר: לא יעלה על הדעת שיהיו שם 2 כבאים, גם אם הם יהיו מקצועיים.

אמנון אמיר: זה לא המקום היחיד בארץ שישנם שני כבאים.

אמנון אמיר: אני יכול להעיד על עצמי, כי אני גם מפקד שרותי כבאות אזור יהודה ושומרון שבמודיעין עלית ובבית"ר עלית, עם 35,000 תושבים, יש לי שני כבאים במשמרת.

אמנון אמיר: ואני לא בטוח שמחר או ברגע שאני מדבר איתך, תהיה שריפה בדירה והשניים האלה לא יהיו מסוגלים לתת מענה.

אמנון אמיר: וזה לא רק שם.

אמנון אמיר: כך בשדרות, כך בצפת וכך בהרבה מקומות.

חיים תמם: למעשה באיגוד הזה, איגוד שרותי הכבאות גליל עליון, יש כיום 51 עובדים, מתוכם 40 מבצעיים.

אופיר פינס-פז: כמה רשויות מקומיות האיגוד הזה מכסה?

חיים תמם: הוא מכסה מספר רב של רשויות: צפת, קרית שמונה, ג'סר ועוד ויישובי הגליל עליון עצמו.

אופיר פינס-פז: זה עשרות קיבוצים ומושבים.

חיים תמם: סך הכול 51 עובדים,כאשר מתוכם רק 40 מבצעיים.

חיים תמם: זאת אומרת, 11 זה של מניעת דליקות, מכונאי, אפסנאי וכן הלאה.

חיים תמם: אנחנו מדברים על 40 כבאים שמכסים שטח גדול מאוד ועשרות אלפי מבנים למגורים, תעשייה, מסחר וכן הלאה, אזורי חורש.

חיים תמם: כאשר בתקן, שלדעתי הוא גם לא תקן מספיק, מדבר כרגע על 70, אבל בגלל מצוקת תקציבים.

חיים תמם: ..

חיים תמם: ואני יכול להגיד לכם שהיום יש כ-2 מיליון שקלים חוב לרשויות רבות לשירותי כבאות גליל עליון ויש קושי.

חיים תמם: אתם יודעים, אתם שומעים חדשות לבקרים על השביתות.

חיים תמם: הכבאים לא מקבלים את המשכורות שלהם וכן הלאה.

חיים תמם: זאת אומרת, היום יש רק 40 כבאים.

חיים תמם: זה אחד הליקויים הרציניים שאנחנו רואים.

חיים תמם: הדבר השני זה בעיה בציוד.

חיים תמם: היתה בעיה של מכשירי קשר, היתה בעיה של סולם גבהים שהיה בתיקון שלא היה ניתן להפעיל אותו.

חיים תמם: סולם גבהים כזה שהיה מגיע למקום ומתמקם---

אופיר פינס-פז: היה סולם אחד?

חיים תמם: סולם אחד.

אופיר פינס-פז: בכל האזור יש אחד.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, אם הוא בתיקון, אז אין סולם.

חיים תמם: אני אומר, עצם קבלת ההחלטה שיש פחות מ-1,500 כבאים, פה יש החלטה שבעצם ברור שלחלק מהאירועים לא נוכל לתת מענה.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: חברת הכנסת יחימוביץ תציג את הצעתה לסדר שזה בנושא תנאי השירות של הכבאות וכל מה שקשור בזה.

אופיר פינס-פז: אחרי זה אני רוצה את נציג האוצר, אגף התקציבים, שהוא מתרוצץ בין ועדת הפנים לוועדת הכספים, כי אני חושב, כמי שגם יש לו קצת ניסיון בתחום הזה, שזו לא שאלה של כסף, זו שאלה של מדיניות.

אופיר פינס-פז: מדיניות שהיא, לפי דעתי, יוצרת את המציאות, או מקבעת את המציאות העכשווית.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה בכוונה, כדי שתתייחס לעניין הזה, שתכין את עצמך לדבר כזה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, אני לא מבינה בכבאות ועם כל הדוח המפורט של חיים כאן, אני גם לא אבין איזה תקלות טכניות היו והמשנקים ודברים מסוג זה, אבל אני בטוחה שכבאי מיומן ומקצועי מבין היטב במה מדובר.

שלי יחימוביץ': הדוח הזה, שאנחנו שומעים עכשיו, שמסכם את התוצאות של טרגדיה מאוד גדולה, הוא, כפי שאמרת אתה עצמך, את הנעשה אין להשיב.

שלי יחימוביץ': בכבאות אני לא מבינה, אבל בייבוש שירותים אני מבינה בהחלט.

שלי יחימוביץ': מה שקורה עכשיו זה ייבוש שיטתי של שירותי הכבאות שמצטרף לייבוש של עוד שירותים שהם חיוניים ואקוטיים לשלומם של אזרחי ישראל.

שלי יחימוביץ': אבל כאן מדובר בפשע של ממש, כי אנחנו מדברים על שירותי הצלה, על הצלת חיים, בחירום, על הדבר הקיצוני ביותר שהמדינה צריכה להעניק לו משאבים, ואיכשהו יש תחושה שמכבי האש זה שטח הפקר.

שלי יחימוביץ': הם נאלצים להיאבק על חייהם מדי חודש בחודשו, לא מקבלים משכורות בזמן, הכסף מועבר דרך רשויות מקומיות שחלקן שקועות בחובות, לא צבוע.

שלי יחימוביץ': כל עוד הכסף הוא לא ייעודי לשירותי הכבאות, צבוע ומתקבל בזמן, מדי חודש בחודשו, הסיטואציה הזאת תימשך.

שלי יחימוביץ': יש גם זילות.

שלי יחימוביץ': חלק מהעניין זה גם זילות של המקצוע.

שלי יחימוביץ': כאילו לא מבינים שכבאי זה מקצוע שצריך שתהיה לו מיומנות גבוהה ביותר והכשרה ואימונים ויכולות גבוהות.

שלי יחימוביץ': כל אחד, אפשר לקחת אותו מהרחוב, ולשים אותו ליד כבאי.

שלי יחימוביץ': וזה מה שקורה.

שלי יחימוביץ': באירוע הזה אנחנו שומעים על כבאי שמעולם לא למד כבאות, על מתנדב ועל כבאי אחד שבא לאירוע כל כך מורכב וקשה.

שלי יחימוביץ': זה חלק מהייבוש.

שלי יחימוביץ': כשמייבשים שירות, אז בלית ברירה לוקחים מהגורן ומהיקב ומעסיקים עובדים זמניים.

שלי יחימוביץ': וזה מה שקורה עכשיו, לקראת הקיץ יש גיוס מאסיבי של עובדים זמניים.

שלי יחימוביץ': עובדים זמניים, מטבע הדברים לא עברו הכשרה, הם לא כבאים מיומנים.

שלי יחימוביץ': אנחנו רואים כאן דוגמה מוחשית איך זלזול לאומי בשירותי הצלה מהמעלה הראשונה, משתלב עם פגיעה בזכויות עובדים, בזכויות של הכבאים וזילות של השירות עצמו, שזה מתגלגל כמובן לסיכון חיי האזרחים.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאנחנו צריכים לצאת מכאן באיזה שהיא אמירה מאוד חדה ברורה, לשר הפנים, שאם יש איזה שהיא אפשרות שאסור---

אופיר פינס-פז: לא, תאמיני לי, זה הכול מתחיל ונגמר במשרד האוצר.

אופיר פינס-פז: אני הייתי שר פנים בישראל, חברת הכנסת יחימוביץ, היו שרים לפניי ואחריי, אני עצמי שקדתי על רפורמה שהיתה משנה מהקצה לקצה את כל ההתנהלות, גם את אופי התקצוב, את כל הדברים.

אופיר פינס-פז: באנו לישיבות באוצר, עם מר קובי הבר, לסדרה של ישיבות.

אופיר פינס-פז: שנה שלמה עסקנו בזה, בשורה התחתונה שקלו, שקלו, שקלו, חזרו ובסוף השנה אמרו 'אדוני השר, בסדרי העדיפויות שלנו, אנחנו לא יכולים לקדם את זה'.

אופיר פינס-פז: יש בזה הרבה היגיון, ביוזמה הזאת, ברפורמה הזאת.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דוד אזולאי עסק בזה בתפקידיו הקודמים.

אופיר פינס-פז: חברים, אנחנו 20 שנה בשחיקה טוטאלית של שירותי הכבאות, וכפי שחברת הכנסת יחימוביץ אומרת, ייבוש שירותי הכבאות, שזה מושג יותר נכון.

אופיר פינס-פז: זו לא הפרטה, זה ייבוש.

שלי יחימוביץ': בקשר להחלטה הסופית בעניין ואתה בוודאי יותר מיומן ממני במציאת האשמים במקרה הזה, אבל יש כאן באמת חציית גבולות מוחלטת של הפקרה מוחלטת של חיי אדם, הפקרה מוחלטת של שירות הצלה חיוני ביותר ופגיעה במעמדם של עובדים ופגיעה באזרחים שנופלים קורבן לשריפות ואין מי שיושיע אותם.

שלי יחימוביץ': פשוט אין מי שיושיע אותם, כי אין כבאים, בגלל אותו ייבוש.

שלי יחימוביץ': וזה הנושא שעל סדר היום.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מודה לך.

אופיר פינס-פז: מר ערן ניצן, מה התפקיד שלך המדויק?

ערן ניצן: מרכז פנים באגף התקציבים.

ערן ניצן: שתי התייחסויות לגבי המצב הנוכחי ועוד הערה אחת כללית שבה אני אפתח.

ערן ניצן: מדברי חברת הכנסת יחימוביץ עולה פקפוק בעיקרון שהוא היום העיקרון הבסיסי בשירותי הכבאות; שאלה שירותים מוניציפליים.

ערן ניצן: העובדה שהשירותים הם מוניציפליים, יש להם חסרונות גדולים, אבל יש להם גם יתרונות רבים.

ערן ניצן: העובדה שהרשות המקומית מרגישה מחויבת אל השירותים הללו ומשתפת איתם פעולה ומעורבת בניהול שלהם---

דוד אזולאי: אתה יודע שלא תמיד ההקצבות עוברות בזמן וכתוצאה מזה, יש בעיות.

דוד אזולאי: אתה לא יכול להגיד שזה באחריות הרשות המקומית רק.

ערן ניצן: אני לא אמרתי את זה.

ערן ניצן: אני רק אמרתי שבישראל ב-30 השנה האחרונות שירותי הכבאות הם שירותים מוניציפליים.

ערן ניצן: במסגרת הזאת ולפי החוק, הכספים עוברים חציים מהממשלה וחציים האחר מהרשויות והכנסות עצמאיות.

ערן ניצן: אני יכול לומר שבמסגרת התקציבים של שירותי הכבאות, משרד האוצר והממשלה העבירה את הכספים שנתונים לחלקה באופן מלא.

ערן ניצן: אני חושב שזה החלק הבטוח בתקציבי הכבאות.

אופיר פינס-פז: אין ספק.

אופיר פינס-פז: הבטוח ואתה יודע הרי שהוא לא מספיק.

ערן ניצן: הבעיה כרגע של המנגנון הוא שככל שמעלים ומגדילים את התקציבים, אז באופן טבעי גם ההכנסות העצמיות, שהן בעייתיות לשירותי כבאות, גם ההעברות של שירותים מוניציפליים עולות---

שלי יחימוביץ': מי אמר שצריך להיות פיפטי-פיפטי?

ערן ניצן: החוק, כרגע.

שלי יחימוביץ': הוא לא קדוש, החוק הזה של הפיפטי-פיפטי.

אופיר פינס-פז: והיו ועדות ציבוריות.

שלי יחימוביץ': הוא לא ירד בלוחות הברית מהר סיני.

ערן ניצן: אני ודאי לא אמרתי שהחוק קדוש, אני רק תיארתי את המצב היום.

ערן ניצן: אני אומר שאפשר לומר שהעיקרון המוניציפלי הזה הוא עיקרון לא טוב ואפשר לשנות אותו.

ערן ניצן: אני חושב הוועדה המשמעותית שנקראת ועדת גינוסר, ציינה את זה, והמליצה להפוך את שירותי הכבאות כמינהל ארצי.

ערן ניצן: אני יכול לומר לכם שיש עם ה---

דוד אזולאי: לא עושים, זאת הבעיה.

ערן ניצן: ישנם במשרד הפנים מגעים לגבי כיצד מיישמים את ההמלצות הללו.

ערן ניצן: באופן טבעי, בשבוע-שבועיים האחרונים הם הצטמצמו קצת, אבל אני מניח שהם יחודשו כשהשר והמנהל הכללי יתמקצעו בנושא הזה.

ערן ניצן: משרד האוצר הודיע למשרד הפנים שהוא איתו במהלך הזה.

אופיר פינס-פז: איזה מהלך?

ערן ניצן: במהלך של יישום המלצות דוח ועדת גינוסר.

ערן ניצן: משרד הפנים אמור ליצור תוכנית עבודה מפורטת.

ערן ניצן: אנחנו לא יודעים את העלויות בשלב הזה ולכן אנחנו---

אופיר פינס-פז: רק תזכיר לחברי הוועדה מאיזה שנה דוח גינוסר?

ערן ניצן: 97'.

אופיר פינס-פז: גינוסר כבר לא איתנו.

שלי יחימוביץ': אחרי שהדוח הזה ייוּשם, יהיו יותר כבאים?

אופיר פינס-פז: 10 שנים עברו את הדוח הזה, אז עכשיו פתאום אתם מספרים לנו שאתם.

אופיר פינס-פז: ..

אופיר פינס-פז: זאת בשורה חשובה, אבל אני מפקפק באמינות שלה.

ערן ניצן: תראו, המלה דוח גינוסר זה פשוט שם קוד לאיזה שהוא פתרון, שגם דרך אגב נוסח בוועדות שאחרי.

שלי יחימוביץ': אחרי שהדוח ייושם, יהיו יותר כבאים?

ערן ניצן: הדוח מדבר על 3,500 כבאים

אופיר פינס-פז: מה את מדברת?

אופיר פינס-פז: את יודעת איזה דוח זה.

אופיר פינס-פז: זה מהפכה, הם לעולם לא יישמו את זה.

אופיר פינס-פז: על מה את מדברת?

אופיר פינס-פז: את יודעת איזה מהפכה זאת?

אופיר פינס-פז: אני לא רואה מי עושה.

אופיר פינס-פז: תדע לך, זה דרמטי.

אופיר פינס-פז: משרד האוצר קיבל---

ערן ניצן: שאלה חברת הכנסת יחימוביץ באיזה סטטוס הוא?

ערן ניצן: 3,500 כבאים.

ערן ניצן: זה לא חשוב?

אופיר פינס-פז: זה דבר שני, זה לא דבר ראשון.

חיים כץ: אלה אנשים עונתיים, שיביאו אותם, שתהיה להם הכשרה של כבאים, יספרו גולגלות.

חיים כץ: זה מה שהיא שאלה, יספרו גולגלות, יביאו מקצועיים, ישקיעו בכבאות.

חיים כץ: ישלמו להם משכורת, לא ישלמו להם משכורת.

ערן ניצן: משרד הפנים פנה אלינו.

ערן ניצן: מה שקרה, אני מניח, גם בתקופות האחרונות, וביקש לקדם את העקרונות שמפורטים בדוח גינוסר.

ערן ניצן: לא משנה אם זו המלה הזאת או מלה אחרת, כי גם היו דוחות אחרי דוח גינוסר.

אופיר פינס-פז: אבל משרד האוצר 10 שנים מתנגד להעברת שירותי הכבאות מהשלטון המקומי לממשלת ישראל.

אופיר פינס-פז: על מה אתה מדבר?

אופיר פינס-פז: עזבו רגע את דרך ההעסקה.

אופיר פינס-פז: זו הפרטה הפוכה, משרד האוצר מסכים להלאמה?

אופיר פינס-פז: אני לא מאמין שמשרד האוצר במדינת ישראל מסכים להלאמת שירותי הכבאות מהשלטון המקומי לשלטון המרכזי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לראות את זה קורה.

ערן ניצן: אז אני רק מעדכן.

ערן ניצן: נתבקשתי לעדכן.

ערן ניצן: ניתן אור ירוק למשרד הפנים לקדם את כל ההכנות שנדרשות.

ערן ניצן: עכשיו אני גם אומר, תראו, במידה והמשמעות (כי אף אחד לא יודע לאמוד את המשמעות האמיתית) תהיה חריגה וכבדה מאוד, אז יישקלו סדרי עדיפויות.

ערן ניצן: גם במסגרת הזאת.

אופיר פינס-פז: זאת בשורה חשובה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חיים כץ, שגם הוא הגיש הצעה דחופה לדיון בוועדה.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

חיים כץ: אני ממשיך בדבריה של חברת הכנסת יחימוביץ ואני מתייחס לקליטה של עובדים ארעיים (זמניים זו הגדרה טובה מדי.

חיים כץ: עובד זמני זה עובד שיש לו עתיד), של קליטת עובדים עונתיים בלי תנאים, בלי הכשרה.

אופיר פינס-פז: אולי תסביר לנו, חבר הכנסת כץ, מה המשמעות של עובד עונתי בשירותי הכבאות, אם אתה יודע.

אופיר פינס-פז: ואם לא, אז נבקש ממישהו משירותי הכבאות שיסביר לנו מה זה.

אופיר פינס-פז: אני מודה, כשאני הייתי שר הפנים, לא שמעתי על המושג הזה של עובד עונתי.

אופיר פינס-פז: איך זה עובד בשירותי הכבאות?

אברהם תמרי: אני חבר הארגון הארצי של הכבאות.

אברהם תמרי: יחסית, זה חדש שמקבלים עובדים עונתיים רק לעונת הקיץ.

אברהם תמרי: גומרים את העבודה ושולחים אותם הביתה.

אופיר פינס-פז: זה חדש?

אופיר פינס-פז: ממתי זה, הסידור הזה?

חיים תמם: 4 שנים.

אברהם תמרי: ממה שאני יודע, זה לא דבר שהיה בשנים הקודמות.

שלי יחימוביץ': 2004, זה אומר לך משהו השנה הזאת?

אופיר פינס-פז: כן.

אופיר פינס-פז: נתניהו-פורז.

שלי יחימוביץ': זו התוכנית להבראת כלכלת ישראל.

אברהם תמרי: זה קורה מפני שבשירותי הכבאות יש בעיה של גבייה עצמית, כמו שאמר הבחור ממשרד האוצר ויש להם בעיה שלא מעבירים להם את הכספים בזמן.

אברהם תמרי: הם לא יכולים לקלוט עובדים חדשים, הם לא יכולים לשלוח עובדים לקורסים.

אברהם תמרי: להכשיר כבאי, זה רק קורס זה חודש וחצי.

אברהם תמרי: כדי שיהיה כבאי טוב, כמה שאני יודע---

חיים כץ: מי הממונה של הכבאי הזה?

חיים כץ: תחת מי הוא עובד?

אברהם תמרי: תחת מפקד השירות ויושב ראש השירות.

חיים כץ: אתם משלמים לכבאי, או שמשלמים למעסיק שמשלם לכבאי?

חיים כץ: זו חבילת עבודה מוגדרת לקיץ?

חיים כץ: איך זה עובד?

אברהם תמרי: עד כמה שאני יודע, השירות עצמו, שהוא עובד בו.

אברהם תמרי: אם בגליל עליון, אז גליל עליון משלם את השירות.

אופיר פינס-פז: יפה.

אופיר פינס-פז: אגד כבאות גליל עליון.

אברהם תמרי: כן.

אופיר פינס-פז: כמה עובדים עונתיים יש היום?

אופיר פינס-פז: אולי אתה יודע, מר חיים תמם?

חיים תמם: לא יודע.

אברהם תמרי: ארבעה.

אופיר פינס-פז: בכל הארץ הוא מדבר.

אופיר פינס-פז: כמה עובדים עונתיים יש בכבאות?

אברהם תמרי: סליחה, זה בכלל לא משנה כמה שיש.

אברהם תמרי: אני רוצה להסביר למה זה לא משנה.

אברהם תמרי: כי אם ישנם, או אינם זה אותו דבר.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבין את ממדי התופעה, חברים.

אופיר פינס-פז: אני מבין שזה אותו דבר.

אמנון אמיר: אני מעריך שממדי התופעה מאוד מאוד מצומצמים.

אופיר פינס-פז: אני לא שמעתי על זה.

אמנון אמיר: גם אני לא שמעתי על זה.

אמנון אמיר: אני שמעתי את זה רק בגליל מערבי וזה ספורים.

אמנון אמיר: זה לא דרך עובדי כוח אדם.

משה מלכה: אני משירותי כבאות גליל עליון.

אופיר פינס-פז: יש אצלכם עובדים עונתיים?

משה מלכה: יש אצלנו עובדים עונתיים.

משה מלכה: קולטים אותם בקיץ, מפטרים אותם בחורף וחוזר חלילה.

אופיר פינס-פז: מה זה, כמה חודשים כאילו?

אופיר פינס-פז: בגלל שיש ריבוי שריפות בקיץ?

משה מלכה: כן, בגלל שיש ריבוי שריפות בקיץ.

אופיר פינס-פז: תן לי פרופיל של עובד עונתי.

משה מלכה: אני אתן דוגמה חיה שקרתה לפני שבועיים, ב-25 לחודש.

משה מלכה: שריפה.

אופיר פינס-פז: כן, מה שאנחנו מדברים עכשיו בישיבה.

משה מלכה: יוצא כבאי ותיק, עם עובד עונתי, שלא עבר הכשרה אפילו.

אופיר פינס-פז: עובד עונתי לא עובר הכשרות?

משה מלכה: לא עובר קורס כבאים בבית הספר לכבאות.

אופיר פינס-פז: אפילו לא אלמנטרי?

אופיר פינס-פז: לא קורס ראשוני.

משה מלכה: לא.

משה מלכה: הקורס הבסיסי שהוא צריך לעשות, זה קורס כבאים בבית הספר לכבאות והצלה, והוא לא עבר אותו.

אופיר פינס-פז: מה הוא כן עבר?

משה מלכה: הוא עבר, במסגרת התחנות, הכשרה של כבאים, אבל זו לא הכשרה.

אופיר פינס-פז: איך קולטים אותו?

אופיר פינס-פז: אתה יושב ראש ועד העובדים.

אופיר פינס-פז: איך קולטים?

אופיר פינס-פז: אתם החלטתם, יש לכם תקציב נגיד לשני עובדים עונתיים.

אופיר פינס-פז: קיבלתם תקציב ממשרד הפנים, נגיד, לא יודע ממי.

אופיר פינס-פז: איך אתם קולטים?

אופיר פינס-פז: יש מכרז?

משה מלכה: לצערנו הרב, לארגון שלנו, אין תקציב מזמן.

משה מלכה: קולטים אותם על בסיס...

משה מלכה: אני אגיד לך את האמת, לא משתפים אותנו.

אופיר פינס-פז: ההנהלה לא משתפת אתכם.

משה מלכה: לא.

אופיר פינס-פז: הבנתי.

אופיר פינס-פז: ואתה, מההתרשמות שלך, יש איזה שהוא הליך של סינון, של בדיקה, של איזה שהיא רמה מקצועית אלמנטרית?

אופיר פינס-פז: או שזה על הבאב-אללה?

משה מלכה: עכשיו קלטו עוד שלושה.

אופיר פינס-פז: קרובי משפחה?

משה מלכה: אחרי האסון קלטו עוד שלושה.

אופיר פינס-פז: קרובי משפחה?

משה מלכה: לא יודע.

חיים כץ: בעניין קרובי משפחה, אני חושב שאנחנו עושים נזק לעצמנו.

חיים כץ: אנחנו פוסלים מכל וכל, אני לא נכנס לקרובי משפחה, אבל אני נכנס לקטע הזה שלוקחים אנשים ומתייחסים אליהם כאל תת בני אדם.

חיים כץ: אני מכיר תופעה של קליטה של מישהו הלך לעולמו תוך כדי עבודה ולא ידעו למי לפנות.

חיים כץ: הוא לא מופיע בשום רישום, הוא לא מופיע במאגר החברה.

חיים כץ: לא ידעו למי לפנות.

חיים כץ: התופעה של העונתיות הזאת---

שלי יחימוביץ': כי הוא לא היה עובד, הוא היה חבילת עבודה.

חיים כץ: חבילת עבודה.

חיים כץ: הוא בחבילת עבודה.

חיים כץ: אין לו שם, אין לו נשמה, אין לו כלום.

חיים כץ: הוא תת אדם.

חיים כץ: הוא, עובד קבלן בשבילו זה וואלה איזה סטטוס.

חיים כץ: אני לא רוצה להיכנס למשכורות ולתנאים.

חיים כץ: לא רוצה להיכנס.

חיים כץ: הקטע הזה של קליטה של עובדים עונתיים, בגלל שיש שריפות, והם מביאים אנשים לא מקצועיים - זה לא מלחמה ולא יקימו על זה ועדת וינוגרד, אבל זה זריית חול בעיניים.

חיים כץ: צריך להגיד, אין אנשים מיומנים, שתישרף המדינה.

חיים כץ: זה שאתה מביא בן אדם כאילו, וברגע של אמת, הוא לא יודע להביא את הסחורה, אז אני לא יודע למי נותנים כיסוי תחת.

חיים כץ: או שיש אנשים מקצועיים שיכולים לעשות את העבודה, או שאין אנשים מקצועיים.

חיים כץ: אותו עובד עונתי, זה שהיה בשנה שעברה, בא גם השנה?

חיים כץ: יש כאלה שמחכים לקיץ שיביאו אותם מפעם לפעם?

חיים כץ: יכול לקרות גם כזה דבר.

חיים כץ: ובחורף, מה הוא?

חיים כץ: מציל?

חיים כץ: מה הוא?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת כץ, תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהעליתם פה סוגיה חשובה ביותר.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, לצערי הרב, אם אנחנו נבדוק גם בהיסטוריה של הוועדה הזו, אנחנו נראה שבכל פעם שקורה אסון, אנחנו מזדעקים לכאן ומקיימים דיון ותסלחו לי שאני אומר את זה, הכלבים נובחים והשיירה עוברת.

דוד אזולאי: צר לי להגיד את זה, אבל זאת המציאות.

דוד אזולאי: קיימנו פה המון המון דיונים.

דוד אזולאי: זו בעיה קשה.

דוד אזולאי: דיברו כאן קודם כל על הנושא של ההכנסות לאיגודים.

דוד אזולאי: זה נכון, כפי שאמר נציג משרד האוצר, על חלוקת ההכנסות.

דוד אזולאי: זה נכון שהחלק הבטוח הוא החלק שמעבירה המדינה.

אופיר פינס-פז: חוכמה קטנה.

דוד אזולאי: אבל הבעיה שלנו זה אותן רשויות שלא מעבירות את החלק שלהן, מכל מיני סיבות, ואנחנו מכירים את הסיבות, והתוצאה היא שאנחנו עדים, כל שני וחמישי, לעיצומים באיגודים השונים.

דוד אזולאי: דבר נוסף הוא, הפערים בין האיגודים.

דוד אזולאי: אני היום לא יודע, אבל היתה תקופה, לא יאומן, שאיגוד ערים לכבאות, לדוגמה באילת, לעומת איגוד ערים גליל מערבי, תנאי השכר שונים מקצה לקצה.

דוד אזולאי: תנאי השכר של העובדים.

דוד אזולאי: אותו מפקד שירות, אותו כבאי, אותו מפקד תחנה, עושים את אותה עבודה, ותבדקו את שני תלושי השכר שלהם ותראו פערים לא נורמליים.

שלי יחימוביץ': מאיזה סיבה?

דוד אזולאי: אני לא יודע מה קורה היום, אבל היתה תקופה שזה היה.

דוד אזולאי: היום, אין לי מושג.

דוד אזולאי: אני יודע שבזמני זה היה.

דוד אזולאי: הדבר השני, אדוני היושב ראש, הוא מה שנקרא תורת הלחימה.

דוד אזולאי: העבודה של שירותי הכבאים.

דוד אזולאי: לא כולם מקבלים את אותה הכשרה מקצועית שצריכים לקבל, ולא פלא שקולטים כל מיני אנשים, חסרי ידע, חסרי מקצועיות.

דוד אזולאי: בעונת הקיץ צריך לתגבר, אז מביאים חבר'ה שיבואו ויעבדו, ירוויחו כמה גרושים, ולצערנו הרב, אנחנו שומעים את זה מכבאים מקצועיים.

דוד אזולאי: לא אנחנו אומרים את זה, כבאים מקצועיים אומרים שהם חסרי מקצוע, אבל הם באים למלא איזה שהוא חלל.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, אתה היית כאן כשכבאי אמר שבצפת באסון היה כעצם רק כבאי אחד?

שלי יחימוביץ': כבאי אחד עם הכשרה, עם עוד מתנדב ועוד עונתי.

דוד אזולאי: אני רוצה לגלות לך יותר מזה.

דוד אזולאי: לפעמים לא יוצאים מספיק כבאים, מפני שאם הם יוצאים, הם צריכים לקבל תוספת קריאה וזה עולה כסף לאיגוד.

דוד אזולאי: אז חוסכים.

חיים תמם: לא, לא, אין דבר כזה.

חיים תמם: אין דבר כזה.

דוד אזולאי: אדוני, תסלח לי מאוד, אתה יכול להגיד שאין דבר כזה, ואני אומר לך שיש דבר כזה, שישנם מצבים באיגודים שלא מזמנים כבאים לקריאה, כי זה עולה שעות נוספות, זה עולה כסף לאיגוד, לאיגוד אין כסף.

חיים תמם: אני מציע שנעשה חלוקה קודם כל, מי הטובים, מי הרעים.

חיים תמם: זה לא שהכבאים עצמם לא יוצאים כי זה עולה כסף.

דוד אזולאי: אני תיכף אענה לך.

דוד אזולאי: יושבים פה כבאים ותיקים ומכירים אותי, ואני אגיד לך איפה הפתרון נמצא.

דוד אזולאי: הדבר הנוסף שאני רוצה להגיד זה הנושא שדיברו עליו כאן, חוק גינוסר.

דוד אזולאי: יש פה חברי כנסת חדשים ואני אומר לכם, יש חוק גינוסר שמתגלגל הרבה שנים.

דוד אזולאי: עבדכם הנאמן העביר את זה כבר בקריאה טרומית והתחלנו לקיים כאן דיונים בוועדה ויש ויכוח מהותי מאוד, בין הכבאים לבין משרד האוצר.

דוד אזולאי: אני הפעם החלטתי להרים את הכפפה ושוב פעם הגשתי את הצעת החוק הזו והנחתי אותה על השולחן.

דוד אזולאי: פניתי לשר הפנים בראון ושר הפנים אמר לי בהאי לישנא 'אני מתנגד לחוק הזה'.

דוד אזולאי: לכן כשאני שומע עכשיו את משרד האוצר אומר ששר הפנים הסכים, אני מבולבל לגמרי.

דוד אזולאי: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

דוד אזולאי: אני אשמח מאוד אם אתה מעודכן לגבי שר הפנים החדש.

שלי יחימוביץ': יכול להיות ששר הפנים מוכן, אבל שר האוצר מתנגד.

דוד אזולאי: תמיד תמצאי את התורן שמתנגד להצעת החוק.

דוד אזולאי: היחיד שלא התנגד בזמנו להצעת החוק זה היה חבר הכנסת חיים רמון, ואז הצלחתי להעביר את זה בקריאה טרומית וקיימנו כאן על זה כמה דיונים בוועדה והתחלנו להתקדם.

דוד אזולאי: יש ויכוח בחוק הזה, זה הולך לעלות למדינה הרבה מאוד כסף.

דוד אזולאי: הכבאים מתנגדים לחוק הזה, כי יש שם איזה שהיא פגיעה, אבל גם כך היו כבר בדרך לאיזה שהוא פתרון.

דוד אזולאי: בסיכומו של דבר, רבותיי, לצערי הרב, אני אומר את זה לכבאים ואני אומר את זה לחבריי חברי הכנסת, אנחנו נמשיך כאן ונקיים עוד דיונים ועוד דיונים וכל פעם שיקרה אסון, נקיים דיון מיוחד, נלך הביתה ונמתין, חס ושלום, לאסון הבא.

דוד אזולאי: אבל אם אנחנו רוצים להתקדם, יש רק דרך אחת והיא פשוט מאוד להעביר את אותו חוק גינוסר, שהוא כבר ישן.

דוד אזולאי: חלק מהדברים כבר לא רלוונטיים, אבל צריך להתחיל ממשהו, כי אם לא נתחיל, לא נוכל להתקדם.

דוד אזולאי: והייתי מאוד רוצה לשמוע כאן מנציג האוצר שיבוא ויבשר לנו עכשיו בשורה, ויגיד לי, 'אדוני, אנחנו לא מתנגדים לחוק גינוסר', אני מתחייב להעלות אותו כבר בשבוע הבא.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, אתה יודע מה מטריד אותי בגינוסר?

שלי יחימוביץ': שכמו שהדברים מתנהלים היום, תהיה רשות ממשלתית לכבאות, ואז שנה אחרי זה כבר יפריטו אותה, ומי שיקבל אותה, יהיו האחים עופר וכל הכבאים יועסקו באמצעות קבלנים.

שלי יחימוביץ': אני אומרת לך, זה התסריט.

משה מלכה: ככה הם רוצים, הם רוצים להביא כבאים.

משה מלכה: כבאי שמתחיל לעבוד, שלוש-ארבע שנים עדיין הוא חדש והוא עדיין לא כבאי טוב.

חיים תמם: אני רוצה להגיד משפט.

חיים תמם: התחנה בצפת, שחברת הכנסת שלי יחימוביץ אומרת שהיה שם כבאי אחד, הכבאי היה קצין, רשף, מפקד תחנה, והיו שם עוד שניים, אחד מתנדב ואחד ארעי, כבאי שלא עבר את ההכשרה של כבאי.

חיים תמם: היום יש 11 תחנות שיש שם כבאי אחד.

חיים תמם: זאת אומרת, המצב שהיה בצפת הוא מצב מעולה.

חיים תמם: מצוין.

חיים תמם: כבאי ועוד שני עובדים נוספים שיכלו לעזור לו.

חיים כץ: חברת הכנסת יחימוביץ, את מבינה?

חיים כץ: מזל שהיתה השריפה בצפת, כי שם היה מצב מצוין.

חיים כץ: אם זה היה בגבעתיים קורה, אז לא היה כבאי בכלל.

חיים כץ: כל העיר היתה נשרפת.

דוד אזולאי: אני מציע שבעניין הזה, בשביל זה יש נציג שירותי כבאות, שהוא מכיר את הדברים האלה, בבקשה שיעמיד לדין את מי שצריך להעמיד לדין.

דוד אזולאי: אני רוצה לשמוע את ראש עיריית חצור.

שאול קמיסה: בוקר טוב לכולם.

שאול קמיסה: אני חושב שלמרות שאנחנו שנה אחרי המלחמה, גם לכוחות ההצלה של מגן דוד אדום וגם לכיבוי האש, כראש רשות שהיה בקו חזית, אני אומר לכם, הם ראויים לכל מלת הערכה.

שאול קמיסה: הם אנשים שעשו מלאכתם במסירות אדירה, עם סיכון גבוה ועל כך יישר כוח.

שאול קמיסה: יחד עם זאת, אני אומר לכם כראש רשות, חלק מהבעיות הן בעיות שמתמשכות ונמשכות הרבה זמן.

שאול קמיסה: אני 4 שנים אוטוטו מסיים כראש רשות.

שאול קמיסה: אחת מהבעיות המרכזיות שכל הזמן ליוותה אותי והתמודדתי איתה, זה החובות של הרשות המקומית לאיגוד.

שאול קמיסה: אין מה לעשות, חוסר היציבות, ואיך לקחת את הרשויות ואיך לחזק אותן ואיך לאפשר להן מקורות קיום יציבים, על מנת לתת פתרון מסודר ותשלומים לאיגוד, זה דבר שלא קורה.

שאול קמיסה: ואם תיקחו את חצור, למשל, כדוגמה, רק שלשום ביטלו לחצור כ-2.5 מיליון מהתקציב, במסגרת ביטול של עדיפות לאומית.

שאול קמיסה: באופן מפתיע קיבלתי את זה.

שאול קמיסה: אז מה אני עושה עכשיו?

שאול קמיסה: פחות 2.5 מיליון בתוך התקציב שלי.

שאול קמיסה: בלי לשאול אותי, בלי לעדכן אותי.

שאול קמיסה: ועכשיו אני צריך לשלם גם חובות לגורמים נוספים.

שאול קמיסה: איפה?

שאול קמיסה: אני רק אתמול שילמתי את המשכורת של הרשות המקומית.

שאול קמיסה: אז עכשיו איך אני מחלק?

דוד אזולאי: העברת את התקציב שלך לשירותי איגוד ערים כבאות?

שאול קמיסה: אני מעביר, כן.

דוד אזולאי: העברת?

שאול קמיסה: אני לא זוכר עכשיו להגיד לך נקודתית.

דוד אזולאי: אני אגיד לך.

דוד אזולאי: כמעט סביר להניח שלא העברת.

דוד אזולאי: אבל אני מבין אותך, קודם כל אתה צריך לשלם את השכר שלך ואחר כך לשירותי הכבאות.

שאול קמיסה: חלק מהסימפטום והבעיה אל מול המחויבות של הרשויות לתאגיד, זה חוסר היציבות התקציבית של הרשויות שכל פעם וחדשות לבקרים חוטפת איזה זעזוע.

שאול קמיסה: זה דבר ששובר את כל האפשרות שלי לבוא וכן להתחייב למשהו מסודר.

שאול קמיסה: אז אנחנו מאוד משתדלים, אני חושב שצמצמנו דברים מאוד מאוד משמעותיים בתשלום.

שאול קמיסה: אבל לטעמי, כפי שאני מכיר את התחנה (ודרך אגב, היום צריך להיבחר שם יושב ראש איגוד חדש, ואני מאחל הצלחה למי שייבחר), באיגוד חסרים המון כבאים, כ-30% כבאים.

שאול קמיסה: אני רואה אותם בתרגילים, הם מגיעים לא מוכנים.

שאול קמיסה: אני רואה אותם כשהם יוצאים לשטח, מגיע אדם, אדם וחצי.

שאול קמיסה: גם בחצור היו שריפות.

שאול קמיסה: אמנם לא באסונות, אבל נשרפו שם במסגרת אירועים מקומיים, שוליים, מה שנקרא.

שאול קמיסה: כל מיני קבוצות ועימותים פנימיים, נשרפו במשך השנה הזאת שני אולמות שמחה גדולים.

שאול קמיסה: זה ממש חצה את חצור בלהבות.

שאול קמיסה: ומי הגיע?

שאול קמיסה: לא הגיעו הרבה.

שאול קמיסה: וכשאתה הולך ומבקר בתחנות, אתה לא רואה אותם.

שאול קמיסה: אתה רואה את הכונן ועוד איזה תומך.

שאול קמיסה: זו לא מערכת, אני מאוד מצטער.

שאול קמיסה: זו לא מערכת שצריכה לתת ביטחון לאנשים וראוי עכשיו, ולא מחר ומחרתיים, להסתכל על זה ביתר שאת, באחריות מלאה, כדי להשלים גם את האנשים וגם להעמיד תקציבים בטוחים יותר.

שאול קמיסה: בכל דרך אחרת.

שאול קמיסה: כדי שלא להכות את קצב העבודה, את המוטיבציה והאחריות אל מול הסכנה.

דוד אזולאי: אני רוצה להביא לידיעת חבריי שבמשך שלוש שנים היתה הקפאת תקציבי פיתוח לכל איגודי הערים ומזל שלנו שהגיעה המלחמה וחלק מאיגודי הערים קיבלו ציוד חדש.

דוד אזולאי: אבל עד המלחמה היו הרבה מהאיגודים עם ציוד אלמנטרי חשוב שלא היה קיים בתחנה.

דוד אזולאי: זה רק לידיעתכם.

שבתאי מאור: אני מכיבוי אש רמלה.

שבתאי מאור: כמו שאמרתי, אין לי השכלה רפואית, אבל כל מה שאתם העליתם פה זה אכן ראוי, צודק, כואב, מצער, הטרגדיה שקרתה בצפת, אלא מה?

שבתאי מאור: הכול סימפטומים.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים על המון המון רעות חולות, כשאנחנו מנסים לפתור את הסימפטומים ולצערי, דוח גינוסר זאת לא התשובה וזאת לא הבעיה.

שבתאי מאור: כשאנחנו מדברים על סימפטומים, אני יכול להגיד שאחת מהבעיות זו העסקה של עובדים עונתיים.

שבתאי מאור: אנחנו לא קוטפים פרי הדר.

שבתאי מאור: אמנם זה לא באיגוד שלי, לשמחתי.

שבתאי מאור: לצערי, זה רק באיגוד ערים גליל עליון.

דוד אזולאי: לא, יש עוד כמה ערים.

דוד אזולאי: אל תגיד שזה מקום אחד,

דוד אזולאי: זה עוד כמה איגודים.

שבתאי מאור: אז צר לי לשמוע.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים על תקן מול מצבה, זו בעיה שקיימת ברוב איגודי הערים לכבאות.

שבתאי מאור: באיגוד ערים גליל עליון, לדעתי זה 51 מול 70.

שבתאי מאור: התקן 70, 51 זו המצבה הנוכחית.

שבתאי מאור: באופן טבעי הם מביאים כבאים עונתיים.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים על שכר.

שבתאי מאור: השכר לא משולם.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים, חבר הכנסת אזולאי, על דוח גינוסר, זו סיסמה מפוצצת, אלא מה?

שבתאי מאור: אתה בטח זוכר, אתה מבוגר ממני, ובאופן טבעי מנוסה ממני בנושאים הפרלמנטריים, היה דוח לפידות.

שבתאי מאור: גם הוא נגנז.

שבתאי מאור: גינוסר ז"ל, הדוח שלו, עתידו להיגנז, כי חלילה תהיה טרגדיה רצינית יותר, ואז אנחנו נגיע לאותו דבר.

שבתאי מאור: 26 לחודש שעבר, שריפה ברח' יסמין.

שבתאי מאור: רבע לאחת בלילה.

שבתאי מאור: הגיעו מתחנת הכיבוי ברמלה, כי תחנת הכיבוי בשוהם סגורה בלילות.

שבתאי מאור: למה היא סגורה?

שבתאי מאור: לא גינוסר, אלא כי לא משלמים מספיק.

שבתאי מאור: הרשויות, יש לנו חובות של עיריית לוד בלמעלה מ-2 מיליון שקלים.

שבתאי מאור: מה, אני אנסה לפתור את זה בגינוסר?

שבתאי מאור: בגמרא נאמר, הרוצה משקר, מרחיק עדותו.

שבתאי מאור: לא ברמה של שקר, אלא ברמה של בוא ניתן פתרון, שיהיו ליצרני הבורקסים והקפה והמלבינים למיניהם פרנסה.

שבתאי מאור: לא, בואו נתחיל קודם כל בשיטה של הסלאמי.

שבתאי מאור: תשלמו שכר.

שבתאי מאור: לא יעלה על הדעת שהכנסת הנכבדה צריכה לחוקק חוק בספטמבר לפני כשלוש שנים, לשלם שכר לעובדי רשויות מקומיות.

שבתאי מאור: זה סביר?

שבתאי מאור: הרי זה הבסיס, שמשלמים שכר.

שבתאי מאור: לא, חוקקו חוק.

שבתאי מאור: אלא מה?

שבתאי מאור: שילמו אחרי החוק הזה?

שבתאי מאור: לא שילמו.

שבתאי מאור: לא בלוד, ולפעמים ברמלה ולסירוגין ובדילוגים, בכל מיני רשויות אחרות.

שבתאי מאור: גינוסר זה לא הפתרון.

שבתאי מאור: אתם רוצים את גינוסר?

שבתאי מאור: שבו עם נציגות העובדים, עם נציבות כבאות והצלה, עם כל גורם מקצועי.

שבתאי מאור: תראו מה קרה בקנדה, יש דגמים מוצלחים במקומות שונים בעולם, שמהם אפשר להעתיק, לקחת מזה, לשלב, לעשות תמהיל משובח.

שבתאי מאור: אלא מה?

שבתאי מאור: להגיד גינוסר ועוד דיונים ולא דיונים.

שבתאי מאור: לא.

שבתאי מאור: מה דעתכם על דבר בסיסי כמו לשלם משכורות בזמן?

שבתאי מאור: איך זה?

שבתאי מאור: אני מדבר על מוסר התשלומים.

שבתאי מאור: קודם כל, את זה צריך לשנות ולזה ועדת גינוסר לא תעזור וגם לא ועדת לפידות.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים על תשלומי שכר לעובדי רשויות מקומיות שהעבירו חוק ולא עזר.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים על קיזוזים שלא בוצעו, כסף צבוע, כפי שאמרה חברת הכנסת יחימוביץ.

שבתאי מאור: כל הדברים האלה.

שבתאי מאור: ומה?

שבתאי מאור: ואם יעבור באישון לילה איזה שהוא מחטף, שיעביר מישהו, ואתה באופן טבעי אני מזהה בך אדם שחדור אמונה ורוצה בהחלט ללא שום מניע זר, לטובת המערכת.

שבתאי מאור: אלא מה?

שבתאי מאור: מאחר ואתה נציגות העובדים, אתה מזהה אותם, לא במובן הרע של המלה, כרק מחפשי שכר.

שבתאי מאור: אנחנו באופן טבעי דבקים בזכויות שלנו.

שבתאי מאור: אלא מה?

שבתאי מאור: כל הצרות והרעות החולות שהיו פה, הן לא נובעות רק מגינוסר, שאם יביאו גינוסר, ז"ל, אם ניישם את הדוח שלו זה יפתור את כל הבעיות.

שבתאי מאור: אולי חלק ממה שקרה באונטריו, בקנדה, שיישמו את הנושא הזה של רשות כבאות, שהיתה בהתחלה סמי אזרחי וכאלה.

שבתאי מאור: אולי זה, אולי דבר אחר, אולי משהו שמעולם לא העלינו על דעתנו.

שבתאי מאור: אבל אני חושב שבבסיס, קודם כל, מן הראוי שתתחילו לשלם שכר בזמן.

שבתאי מאור: אני מסתכל לכל אחד מכם בעיניים, חברי הכנסת, זה אתם.

שבתאי מאור: אתם, אני בחרתי בכם, לא אזדהה כרגע פוליטית, אבל בחרתי בכם כדי שבסופו של יום, בסופו של חודש, אם זה גליל עליון, אם זה רמלה, אם זה כל רשות כבאות אחרת, שתקבל בזמן את המשכורת שלה.

שבתאי מאור: אז בואו נפריח סיסמאות, כולנו נצא מאושרים, עם עוד 400 קלוריות, וזה לא יעשה לנו כלום.

שבתאי מאור: זה לא העניין.

שבתאי מאור: זאת הבקשה שלי, זאת הטענה שלי.

שבתאי מאור: אנחנו עובדים, יש לנו ארגון עובדים יציג ומכובד,

שבתאי מאור: לא צריך להעביר שום דבר באישון לילה במחטף.

שבתאי מאור: אפשר לשבת ולדבר, עד אז, לשלם משכורות.

שבתאי מאור: אחידות בציוד, אני מאוד בעד.

שבתאי מאור: אני משמש כסגן ראש משמרת.

שבתאי מאור: כשיש לי שריפה ואני יודע שאני יוצא עם מסה מאוד מצומצמת של אנשים, אין לי פיק ברכיים, כי אני מתעשת, משתדל לעבוד בקור רוח.

שבתאי מאור: עוד פעם, אנחנו משרתים פה ציבור, הכול טוב ויפה, אבל אני יודע, בסופו של יום, כשאני יוצא במסה מצומצמת של אנשים, יש לי סוג של בעיה.

שבתאי מאור: ואז אנחנו מסתמכים על הנסים ואין סומכים על הנס, מי כמוך, כאדם ירא שמים, יודע את זה.

דוד אזולאי: הייתי מצפה ממך לקצת התייחסות לאירוע, ואת זה לא עשית, וחבל מאוד.

גיל ברטל: אני מחזיק תיק הכבאים בהסתדרות.

גיל ברטל: העניינים מתנקזים אצלנו.

גיל ברטל: רציתי לדבר כמה דברים חמורים---

אופיר פינס-פז: איך ההסתדרות נותנת להכניס עובדים עונתיים ככה?

גיל ברטל: ההסתדרות לא נותנת.

אופיר פינס-פז: אז איך זה קורה?

גיל ברטל: איגוד ערים לכבאות גליל מזרחי והגולן נמצאים בסכסוך עבודה משך שנתיים.

גיל ברטל: כל הזמן יש שם שיבושים, כל הזמן יש שם ניסיון של ההסתדרות להקהות את העוקץ וזה לא כל כך הולך.

גיל ברטל: בשעה שאנחנו יושבים פה היום, 5 איגודים לא קיבלו משכורת.

גיל ברטל: איגודים נוספים קיבלו רק עכשיו לשיעורין.

גיל ברטל: גליל מזרחי, הוא לא מקבל משכורת, בבני ברק, בירושלים.

גיל ברטל: יש איגודים נוספים.

גיל ברטל: דבר נוסף.

גיל ברטל: אני רציתי לספר לכם שבאזור יהודה ושומרון יש מחלוקת איזה דין חל.

גיל ברטל: אם חל הדין הישראלי או הדין הירדני.

גיל ברטל: אז כך מנצל איגוד ערים לכיבוי איו"ש...

גיל ברטל: יש ישובים שיש להם כבאים שנתרמה ויש שם גם כמה מתנדבים.

גיל ברטל: אם יש שריפה וימצאו את המתנדב, הוא ייקח את הכבאית וייסע.

גיל ברטל: אבל נציבות כבאות והצלה לא נותנת את דעתה מה קורה בישוב שיש בו כבאית שנתרמה ומתנדב אחד.

גיל ברטל: הכבאים יוצאים שם, אין אף אחד שיגונן עליהם, שאם הבניין יקרוס עליהם, אז יהיה מישהו בחוץ שיבוא ויעזור להם.

גיל ברטל: הם או חיים מכבאי אחד ומתנדבים אם יש, או יישובים שגם הכבאים---

אופיר פינס-פז: אתה היית שם, אגב?

אופיר פינס-פז: אתה מדבר במומחיות כזאת כאילו היית שם.

גיל ברטל: אני הייתי---

אופיר פינס-פז: היית במקום פיזית?

גיל ברטל: לא הייתי שם.

אופיר פינס-פז: אוקיי.

גיל ברטל: שלוש שנים שהכבאים מתייצבים במשרדי ובוכים על תנאי שכרם, עבודתם, ואני אתן את כל הפרוטוקולים של כל הישיבות שאנחנו מקיימים.

גיל ברטל: זה נכון שככה מתנהל המצב.

אמנון אמיר: אני רוצה להגיד לך שמה שהוא אומר זו חוצפה ממדרגה ראשונה ואני אגיד גם למה.

אמנון אמיר: כי אני מפקד איגוד, אני הקמתי 23 נקודות כיבוי על בסיס מתנדבים, כי כמות כוח האדם שיש לי לא עונה.

אמנון אמיר: על בסיס מתנדבים.

אמנון אמיר: כשאני נותן כבאי ביישוב ומגייס מתנדבים שאני מאמן אותם, אני מכשיר אותם, בלי לשלם להם אגורה.

אמנון אמיר: כמות הכבאים שיש לי לא מספיקה.

אמנון אמיר: כשהוא צריך לארח אותי, אז הוא---

אופיר פינס-פז: לא, אז תסביר לי למה באים הכבאים שלך להסתדרות לבקש מזור?

אמנון אמיר: אף פעם לא בא שום כבאי, אין להם שום בעיה, הם לא צריכים את ההסתדרות.

אמנון אמיר: אז בא כבא אחד או שניים, אבל בסך הכול אנחנו מסתדרים בלי ההסתדרות נהדר.

שלי יחימוביץ': אם אתם חושבים שאתם לא צריכים איגוד מקצועי, אתם בבעיה.

אמנון אמיר: יש לנו איגוד מקצועי.

אמנון אמיר: יש ועד עובדים.

אופיר פינס-פז: לא, אבל תסלח לי---

אמנון אמיר: אנחנו בהסתדרות הלאומית, לא אצלו.

אמנון אמיר: זה מה שקורה פה.

אופיר פינס-פז: אהה.

אמנון אמיר: אהה – יצא המרצע מן השק.

גיל ברטל: אדוני, הנתונים פה לא נכונים.

גיל ברטל: עובדי הרשות התאגדו בהסתדרות והם באו---

חיים כץ: אם יש שריפה באחד המגדלים החדשים שנבנים בארץ, של 40 קומות, יש לכם אפשרות לתת שירות, מנופים, עניינים?

גיל ברטל: רק תן לי לסיים.

חיים כץ: עד איזה קומה זה?

חיים כץ: 9?

חיים כץ: 24 מטרים?

חיים כץ: זאת אומרת מקומה -12 אתה לא יודע לתת מענה.

אופיר פינס-פז: מה קרה לך, באיו"ש אין 12 קומות, הכול זה וילות.

אופיר פינס-פז: באיו"ש אין בעיה.

חיים כץ: בתל אביב, יש לו שריפה במגדל, הוא לא יודע לענות.

אופיר פינס-פז: על מה אתה מדבר?

אופיר פינס-פז: הסולם בתיקון.

אופיר פינס-פז: מה זה משנה כמה יש לו? הסולם בתיקון.

אופיר פינס-פז: לא הודיעו לשריפות שאסור לעשות שריפות עכשיו.

גיל ברטל: האדון הודה בעצמו שהוא מתבסס על מתנדבים, תנאי השכר שם לא ברורים, אין תנאי שכר.

גיל ברטל: 30% מהתקנים בגליל עליון לא מאוישים כל השנה, ובקיץ מאיישים אותם במתנדבים.

גיל ברטל: אחר כך אני מודה לחברת הכנסת יחימוביץ, אנחנו חוששים שזאת רק כסות להפרטה.

גיל ברטל: ראינו את הצעות החוק, זה יהיה רשות ממשלתית שלמחרת תופרט.

גיל ברטל: אנחנו מביעים את---

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת?

אופיר פינס-פז: זה לא הגיוני מה שאתה אומר, סליחה.

אופיר פינס-פז: חבר'ה, אפשר להגיד הרבה דברים, אבל אם באה הממשלה היום, שזה אני אומר לכם עוד פעם, יפתיע אותי, אני לא מאמין בזה, אני ספקן, אני הייתי בדיונים עם האוצר, זה הפוך יותר ממה ששמעתי מהאוצר, כל החיים שלי כשעסקתי בכבאות.

אופיר פינס-פז: אבל אם היום האוצר בא ואומר 'אני רוצה לאמץ את דוח גינוסר ולהלאים את שירותי הכבאות ולתת מענה ממשלתי לכולם', אתה לא יכול להגיד שזה הפרטה, זה ההיפך להפרטה.

אופיר פינס-פז: אבל אני לא מאמין שזה יקרה בזמננו.

אופיר פינס-פז: לא מאמין.

אופיר פינס-פז: גם אם יהיו 1,000 טרגדיות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשמוע את החבר'ה מצפת.

אופיר פינס-פז: מה קורה בצפת?

אופיר פינס-פז: אתה היית בשריפה?

אופיר פינס-פז: מה קורה אצלכם?

אופיר פינס-פז: מה קרה שם בשריפה?

אופיר פינס-פז: מה קרה?

נציג מצפת: אנחנו כרגע עומדים במצבת כוח אדם של 25 עובדים מתחת לתקן, כמו שגיל ברטל אמר.

נציג מצפת: התקן 70, ובמצבה יש 51 עובדים כרגע.

נציג מצפת: מה שקורה, כשאנחנו מדברים על צפת, אנחנו צריכים להבין, אמנם זו עיר קטנה, אבל הצוות שם היה אחראי על כמעט 50,000 תושבים.

נציג מצפת: עד היום.

נציג מצפת: זאת אומרת, אם אתה שם שם כבאי ואתה שם שמה עובד ארעי, איך שתקרא לזה, הם אחראים על 50,000 תושבים, בצפת והסביבה.

נציג מצפת: אני לא רוצה לדמיין מה היה קורה אם היתה שם שריפה בבית חולים צפת באותו רגע שהצוות הזה הגיע לשריפה.

נציג מצפת: עם כל הכבוד לצוות, שעשה את המקסימום, אבל אין מה לעשות.

נציג מצפת: יצא לשם כבאי ועוד עובד ארעי.

נציג מצפת: במקום אחר בארץ, לאירוע מסוג זה, יוצאים 2-3---

אופיר פינס-פז: זה לא עובד ארעי, זה עובד עונתי.

אופיר פינס-פז: זה לא אותו דבר, אמר חבר הכנסת כץ, ובצדק.

נציג מצפת: אוקיי, מקבל.

נציג מצפת: מה שקורה שיש מקומות בארץ שלאירוע בסגנון כזה יוצאים שניים ושלושה צוותים.

אופיר פינס-פז: אז יצאו הצוותים מתחנות אחרות.

נציג מצפת: יצאו, אבל ההגעה הראשונית זה זמן התגובה.

נציג מצפת: אני אומר לך, יכול להיות שאני לא מהרבים שאומרים את זה, אבל אני יכול להגיד לך שאם היו מגיעים יותר כבאים ברגע הראשון, יכול להיות שהיו לא כולם ניצלים, אבל להמעיט את הטרגדיה היה אפשר.

נציג מצפת: והתינוקת שהיתה שם בשריפה היום לא היתה עדיין במצב סיכון.

נציג מצפת: יותר מזה, אנחנו באיגוד ערים גליל עליון נמצאים בצרות צרורות.

נציג מצפת: מעבר לכוח אדם, כל הניהול שם נעשה בצורה לא מקצועית.

אופיר פינס-פז: אני אגיד לך את זה במלים שלי, כשאני אמרתי אותם כשהייתי שר הפנים.

אופיר פינס-פז: שאגד כבאות נראה היום יותר כמו מועצה דתית מאשר כמו משהו אחר.

אופיר פינס-פז: זה הכול פוליטיקה.

אופיר פינס-פז: זה מזכיר לי תמיד מועצה דתית.

אופיר פינס-פז: זה הכול בוכהלטריה שבינה לבין עניין מקצועי אין דבר וחצי דבר.

נציג מצפת: אני מחזיק פה את כל ההתכתבויות שהיו לי עם האיגוד לגבי כוח אדם.

נציג מצפת: המכתב האחרון הופנה ליושב ראש.

נציג מצפת: ואני כותב 'כוח אדם – מצבת כוח אדם באיגוד היא כ-25 עובדים תחת התקן'.

נציג מצפת: המכתב האחרון יצא ב-10 לשישי.

נציג מצפת: זאת אומרת, 15 יום לפני האסון.

נציג מצפת: 'מצבת כוח האדם היא 25 עובדים מתחת לתקן, עובדה שיוצרת מצוקה קשה בתחנות, שנובעת מעומס חריג על העובדים, המעורר קושי אמיתי למלא באופן ראוי את המטלות המקצועיות במסגרת העבודה'.

נציג מצפת: אז להגיד שלא התרענו?

נציג מצפת: יש מסכת של התכתבויות.

נציג מצפת: מעבר לזה, דיברו פה על תנאים סוציאליים, לא משולמות לנו קופות כבר 4 שנים.

נציג מצפת: לא יודע, זה פשע, אני חושב.

נציג מצפת: אני חושב שזו כבר עבירה פלילית.

נציג מצפת: 4 שנים לא נותנים לנו ביגוד.

נציג מצפת: שימו לב, אני מגיע עם חולצה כזו, מגיע עם חולצה כזו.

שלי יחימוביץ': אתם צריכים ממש להיזהר מהצעת החוק הזו.

שלי יחימוביץ': חבר הכנסת אזולאי, הצעת החוק הזו מפחידה אותי.

שלי יחימוביץ': באופן אוטומטי תהיה הורדה בתנאי השכר של הכבאים.

שלי יחימוביץ': מאחורי זה תהיה מזימה לפטר את כל הכבאים הקבועים ולהעסיק אותם באמצעות חברות כוח אדם.

אופיר פינס-פז: אבל מי אמר לך?

אופיר פינס-פז: אז מה את רוצה, חברת הכנסת יחימוביץ, את רוצה להמשיך במצב הקיים?

שלי יחימוביץ': לא, אני רוצה שיהיו תשלומים קבועים---

שבתאי מאור: נתלים ונתפסים באילנות גבוהים.

שבתאי מאור: תשלמו קודם כל משכורות, תפרישו ותגבו בכוח---

אופיר פינס-פז: אתה לא מקבל משכורת?

אופיר פינס-פז: היו"ר אופיר פינס-פז: סליחה, לסירוגין חודש כן, חודש לא.

אופיר פינס-פז: במקרה חודש שעבר קיבלתי.

דוד אזולאי: אבל זה לא בגלל האוצר, זה בגלל הרשות המקומית.

שבתאי מאור: אז מה זה משנה עכשיו?

אופיר פינס-פז: זה משנה.

שבתאי מאור: הרי מה אתם מציעים?

שבתאי מאור: אתם משנים את מוטת השליטה.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים להוציא את זה לגמרי מהרשות המקומית.

שבתאי מאור: עכשיו, כשאתה מדבר על בסיס העסקה עונתי---

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים ששמעון רומח יהיה מנהל של כולם.

אופיר פינס-פז: אני רוצה, מקצועית.

אופיר פינס-פז: הוא לא מנהל של אף אחד.

אופיר פינס-פז: אתה יודע מי מנהל אותך?

אופיר פינס-פז: ראש עיריית רמלה.

שבתאי מאור: גם.

אופיר פינס-פז: אל תגיד לי 'גם'.

אופיר פינס-פז: קודם כל , לא גם.

שבתאי מאור: אנחנו נתפסים באילנות גבוהים.

שבתאי מאור: דוח גינוסר זו איזה שהיא סיסמא נבובה היום.

שבתאי מאור: מה שהיה לאחרונה, בעקבות השריפה הגדולה בשורש, לא בהכרח נכון היום.

שבתאי מאור: אנחנו מדברים כבר על מצב שבו יש גריעה בתנאי השכר של העובדים.

שבתאי מאור: ההסכם של ה-3.3 אמר, חצינו קו, העברנו קו, מה שהיה לא יהיה כבר.

שבתאי מאור: פנסיה תקציבית כבר לא תחזור בשירותי הכבאות, או במגזר הציבורי בכלל.

שבתאי מאור: פה אנחנו משנים את מוטת השליטה במשק הישראלי.

שבתאי מאור: לא יחזרו הדברים האלה.

שבתאי מאור: זה לא העניין, אנחנו לא צריכים להבריא, אלא אתם מדברים על משהו שהוא גם גורם מוטיבטורי.

שבתאי מאור: בן אדם שהוא על בסיס עונתי, באופן טבעי הוא לא יהיה חדור התלהבות.

שבתאי מאור: גם תהיה לו פחות הכשרה, נכון.

שבתאי מאור: מה אתם רוצים בעצם לפתור?

שבתאי מאור: דוח גינוסר, נטחן את זה עוד כמה שנים, בזמן הזה, בשוהם זה יכול לקרות וזה יכול לקרות באילת.

חיים תמם: איפה העניין של חוסר תקנים, איפה החוסר הציוד, איפה כל הדברים האלה---

שבתאי מאור: אני למדתי את שיטת הסלאמי, זה הרבה יותר מוצלח מאשר להיתפס בדוח גינוסר ואז לא יודעים איך לאכול כלום.

אופיר פינס-פז: 10 שנים לא התעסקו בדוח גינוסר, אז המצב השתפר?

שבתאי מאור: יש גם את דוח לפידות, אתה מכיר אותו?

שבתאי מאור: אתה מכיר את דוח לפידות?

אופיר פינס-פז: כן.

שבתאי מאור: דוח לפידות קדם לו, הוא גם נגנז.

שבתאי מאור: יכול להיות שגם גינוסר.

אופיר פינס-פז: תן לי שנייה.

אופיר פינס-פז: אני לא רוצה כרגע להיכנס לכן גינוסר, לא גינוסר.

אופיר פינס-פז: אני רק אומר, זה שלא אימצנו דוחות זה שיפר את המצב?

אופיר פינס-פז: לא שיפר את המצב.

שבתאי מאור: אבל בבסיס, ברמה הקיומית, אתם לא משלמים שכר.

אופיר פינס-פז: אני יודע, ובלי גינוסר כן שילמו שכר?

שבתאי מאור: ועם גינוסר כן ישלמו שכר?

אופיר פינס-פז: אמורים, בוודאי.

אופיר פינס-פז: תראה, יכול להיות שאתה לא רוצה להיות עובד מדינה וזה לגיטימי.

אופיר פינס-פז: אני לא בא אליך בטענה.

שבתאי מאור: גם היום הסטטוס שלי לא ברור.

אופיר פינס-פז: נכון, נכון.

אופיר פינס-פז: נכון שאתה רוצה להישאר בתקן הזה?

אופיר פינס-פז: זה לגיטימי.

שבתאי מאור: אני רוצה לקבל משכורת בזמן.

אופיר פינס-פז: אתה מסכים איתי שאם תהיה עובד מדינה, תקבל משכורת בזמן?

שבתאי מאור: אני לא בטוח.

אופיר פינס-פז: אתה לא בטוח?

אופיר פינס-פז: אין עובד מדינה שלא מקבל משכורת בזמן.

שבתאי מאור: אני לא בטוח.

שבתאי מאור: אני צריך שאשתי תבוא לפה ואז יגידו לה, 'מאיזה הפגנה את, מהשוטרים או מהכבאים?

שבתאי מאור: ' חיילים ושוטרים יכולים בהינף יד, בהינף אצבע, היום זה כבר אלקטרוני, לשנות להם את כל התמהיל של השכר ואת זכויות הפרישה להם.

אופיר פינס-פז: תסלח לי, אני לא מקיים עכשיו דיון על דוח גינוסר ואני לא מקיים משא ומתן, לא עם ועד העובדים של הכבאות ולא מקום אחר.

שבתאי מאור: דיברנו פה על תרופת הפלא.

אופיר פינס-פז: אני רואה בזה דבר חשוב ביותר, חשוב ביותר, ואני לא בא מהמקום של ועד העובדים וגם לא של ההנהלה, אלא ממקום שרוצה לפתור את בעיות העובדים, לפחות ברמת תשלומי השכר, ואת הבעיות המקצועיות הקשות בשירות הכבאות של שירות הצלה מדרגה ראשונה שהיום הוא מתנהל כמו מועצה דתית, ואני אומר את זה עוד פעם ליד חבר הכנסת דוד אזולאי.

אופיר פינס-פז: בינו לבין מקצועיות יש שמים וארץ.

אופיר פינס-פז: אולי אפילו המועצות הדתיות מתפקדות יותר טוב מכבאות.

אופיר פינס-פז: יכול מאוד להיות.

חיים תמם: בעניין הזה, המבנה היום, יש 24 רשויות כבאות יוצר מערכת לא יעילה.

אופיר פינס-פז: בלתי נסבל, ודאי.

חיים תמם: לכל איגוד כזה יש אפסנאי ויש טכנאי.

אופיר פינס-פז: וגם מנהל ו-20 רשויות ומלחמות וועד עובדים של 10 עובדים.

אופיר פינס-פז: מה זה הדבר הזה?

אמנון אמיר: זה לא נכון, ברגע שזה יהיה שירות ממשלתי, אז לא יהיו 24 אפסנאים?

אמנון אמיר: יהיו 50 אפסנאים.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת שאתם מעדיפים להישאר במצב הקיים.

שבתאי מאור: יש לכם הצעה רצינית, אז יש דרך ויש שיטה.

שבתאי מאור: לא חייבים אחרי כל טרגדיה.

שבתאי מאור: אם זה אחרי שורש, או אחרי הטרגדיה בצפת, לא חייבים לבוא ולהגיד, 'הנה גינוסר, הנה תרופת הפלא'.

שבתאי מאור: לצערי, זאת לא תרופת הפלא.

אופיר פינס-פז: אני לא בוועד העובדים של אף אגד כבאות, אבל אני אומר לכם שאם בממשלה יש רצון שזה דבר שאמרתי שאני לא מאמין לו, ועד שאני לא אראה את זה בהחלטה ממשלתית, אני לא אאמין, אבל אם יש בממשלה רצון, אם יקרה הנס הזה והממשלה תיקח אחריות לכל שירותי הכבאות במדינת ישראל ולא תדרדר את האחריות הזאת לשלטון המקומי, כי אתם לא מבינים איך הם חושבים.

אופיר פינס-פז: אני יודע איך הם חושבים.

אופיר פינס-פז: הייתי שם.

אופיר פינס-פז: הם מבחינתם כל דבר של שלטון מקומי, זה מצוין, העיקר שהממשלה לא אחראית.

אופיר פינס-פז: אז אתם, באה ממשלה שמוכנה להלאים שירות, אחרי שהיא מפריטה את חצי המדינה, אז אתם באים ואומרים 'לא, כי מישהו לא ישלם לו'.

אופיר פינס-פז: חברים, קודם כל ללכת על העניין הזה באחריות, בראש פתוח.

אופיר פינס-פז: אני גם לא ראיתי שהציעו לכם הצעה אמיתית.

שבתאי מאור: שלי יחימוביץ לא יכולה להיות רופאה, גם אני לא.

שבתאי מאור: אני אומר כזה דבר, לו היה משהו תכליתי, שאתם יכולים לעשות, כמו סדר דין מקוצר, תביא, תתחיל קודם כל בצו נמק, אחרי זה צו עשה.

שבתאי מאור: אין לנו, אז מה אנחנו עושים?

שבתאי מאור: נתלים בגינוסר ז"ל.

שבתאי מאור: מסכן, היום הפכנו אותו כמה פעמים במקום שלו.

דוד אזולאי: אני מוכן להרים את הכפפה.

דוד אזולאי: ואני מציע לחברי היושב ראש, כיושב ראש ועדת הפנים, לזמן אליך גם את שר הפנים, גם את שר האוצר---

אופיר פינס-פז: תשמע, אני יכול לזמן אותם, הם לא יבואו.

דוד אזולאי: זה חלק מהעניין.

דוד אזולאי: הם צריכים קודם כל לקבל הסכמה ולהגיד על מה אנחנו הולכים.

דוד אזולאי: אי אפשר, המצב הקיים היום---

אופיר פינס-פז: זימנתי אותם להיום, אז הם באו?

אופיר פינס-פז: מה זה השטויות האלה?

דוד אזולאי: זה בלתי אפשרי המצב הזה, להשאיר אותו ככה.

דוד אזולאי: כל יום זה סכנת נפשות, כל יום.

אופיר פינס-פז: נכון, מסכים.

אברהם תמרי: לעומת שירות כיבוי גליל עליון, אני רוצה לציין שיש גם שירותי כיבוי טובים, מתפקדים, מתפקדים טוב.

אופיר פינס-פז: אתה יודע, הנושא של צפת לא היה על סדר היום.

אופיר פינס-פז: הנושאים שהיו על סדר היום, זה ההצעות שהועברו בכנסת.

אופיר פינס-פז: אני הכנסתי את צפת, למה?

אופיר פינס-פז: כי אני הבנתי שיש קשר ישיר, בלי שיש ועדת חקירה, ואנחנו נחכה לתוצאות של ועדת החקירה, אבל אני הבנתי שיש קשר ישיר בין אגד ערים לכבאות שמתפקד בצורה מאוד מאוד בעייתית, לבין טרגדיות מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: ולזכותו של יושב ראש ועד העובדים שהוא אמר את זה בשפה שלו, בצורה כנה ואמיתית.

אופיר פינס-פז: כי אמרתי, את הילדים האלה אי אפשר להחזיר, אבל אולי אפשר למנוע את המוות של ילדים אחרים, אם באמת שר הפנים ושר האוצר יבינו שפה מדובר ממש בהצלת נפשות, ואי אפשר לעבור לסדר היום על טרגדיות מהסוג הזה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שאת ממצאי ועדת החקירה, אדוני, תעבירו גם לשר הפנים, אבל גם אליי ואני אחלק את זה גם לחברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לראות מה הממצאים שאתם העליתם כממצאי ועדת החקירה.

אופיר פינס-פז: אני מתכוון לזמן, אני אעשה מאמץ נוסף לזמן את שר הפנים ואת שר האוצר, למרות שאני בספק אם הם יואילו בטובם לבוא לוועדה לנושא הכבאות.

אופיר פינס-פז: אבל נעשה מאמץ נוסף.

שלי יחימוביץ': קודם כל, ברור ואני יודעת שזה תמיד מאכזב את מי שמגיע לוועדות הכנסת שבדרך כלל אין לוועדת הכנסת פתרונות פלא, ואפילו לא פתרונות סתם, אבל כן יש בזה כדי להעלות במשהו את המודעות לסוגיה הזאת שיש מהן התעלמות מוחלטת.

שלי יחימוביץ': אני אגיד דבר מאוד פרלמנטרי, שאני לא אומרת בדרך כלל, ואני האחרונה שצריכה להגיד לכם את זה, אבל אני לא חושבת שמשהו יזוז, עד שאתם לא תשביתו את שירותי הכבאות באופן מאוד אינטנסיבי ולא באופן סימבולי וזעיר ואחראי, כפי שעשיתם עד עכשיו.

חיים כץ: כשתהיה שריפה הם לא ייצאו לכבות?

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת, זאת שאלה מאוד מאוד קשה, אבל יכול להיות שאמות הסיפים צריכות להזדעזע כדי להציל חיי אדם.

שלי יחימוביץ': כדי להציל חיי אדם.

שלי יחימוביץ': כי כל עוד המצב הזה נשחק והמעמד שלהם מתכרסם ויש צבא מתנדבים, במקום צבא כבאים (שזה מאוד חמור בעיניי.

שלי יחימוביץ': מתנדבים הם לא תחליף לאנשים מקצועיים שעוסקים בכיבוי אש.

שלי יחימוביץ': זאת זילות המקצוע שבאה לידי ביטוי גם בפגיעה בשכר שלהם וגם במחשבה שכל אחד יכול לבוא להחזיק צינור ולכבות שריפה), ולכן בגלל שיש התעלמות כזאת ממושכת גם מכם כעובדים וגם מהצרכים של הציבור בהצלת חיי אדם, יכול להיות שצריך, ואני אומרת את זה בצער, צריך להעלות פאזה, מבחינת המאבק הציבורי שלכם, ואז יחד, אנחנו מפה, ואתם מהכיוון שלכם, נצליח להזיז פה משהו.

יעקב מרגי: אני אמנם לא הייתי בכל הדיון, אבל אין ספק, היות ויושב ראש הוועדה, נתן לזה השוואה, מועצה דתית מול כיבוי אש---

אופיר פינס-פז: אני חושב שההשוואה הזאת עושה עוול למועצות הדתיות.

יעקב מרגי: יש מושג שנקרא קדירה דבי שותפי, לא קרה ולא חמה.

יעקב מרגי: קדירה שיש עליה שני שותפים, אף פעם לא מתחממת ולא מתקררת.

יעקב מרגי: למה?

יעקב מרגי: זו הסיבה.

יעקב מרגי: זה אותו בית שסמוכים על שני שולחנות, הרשות המקומית והממשלה ואם ישנה הצעה שאכן הממשלה תהיה אחראית במלואה.

יעקב מרגי: תראו מה קורה לחינוך, או הרווחה ברשויות המקומיות.

יעקב מרגי: היחס הוא פרופורציונאלי, שווה.

יעקב מרגי: צריך להעביר את זה, שתפו פעולה, כן.

יעקב מרגי: בכל מקרה, זה יהיה יותר טוב מאשר שאתם סומכים על שולחנה של הרשות המקומית.

יעקב מרגי: יש כסף, בקושי אתם נהנים.

יעקב מרגי: אין כסף – אתם הראשונים שתיפגעו.

יעקב מרגי: הראשונים שלא יקבלו את ההקצבות, זה שירותי הכבאות.

יעקב מרגי: וראינו את זה ברשויות מקומיות מסוימות.

יעקב מרגי: לכן אני חושב שאם יש הצעה שהממשלה אכן תלאים את זה, אם אפשר להשאיל את המושג הזה, אני חושב שתבחנו את זה בכובד ראש ותלכו לשם.

חיים כץ: אני מצטרף לדבריה של חברת הכנסת יחימוביץ.

חיים כץ: במהלך הישיבה חשבתי ואמרתי, וואלה, אנחנו עושים עוד ישיבה בכנסת ובזבזנו עוד קצת זמן והשאלה ששאלתי את עצמי, אם יש לי מספיק אומץ לבוא ולהגיד להם, 'אם יש שריפה – אל תצאו'.

חיים כץ: תשמע, לצערי, במדינת ישראל לא מבינים אחרת.

חיים כץ: פשוט לא מבינים.

חיים כץ: אבל אלה שלא ייצאו, ישלמו בראש שלהם אחר כך.

חיים כץ: אולי הם ישנו משהו במערכת, יזעזעו את המערכת, אבל הם ישלמו בראש שלהם ואתה לא יכול לבוא---

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת כץ, אני רוצה להגיד לך וגם לחברת הכנסת יחימוביץ---

חיים כץ: תן לי לסיים משפט.

חיים כץ: למעשה, אין הבדל בין זה שלא יוצאים, או יוצא אחד שלא יודע מה עושים שם.

חיים כץ: אין הבדל.

חיים כץ: אם הם לא יוצאים, אז יש להאשים את הכבאות.

חיים כץ: אומרים, וואלה, הם לא יצאו, לא הצילו אנשים, אנשים נשרפו, בניין נשרף.

חיים כץ: רח' היסמין נשרף, זה ליד נס ציונה, זה לא רחוק ממני, לא מפריע.

חיים כץ: לא יצאת מול הוצאת אנשים שהם לא מיומנים, והוא שואל מישהו מהשכנים 'איפה הברז?

חיים כץ: ' - זה אותו דבר.

חיים כץ: אם לא מעניין אותנו ולא מעניין אותנו, תשמע מה אני אומר לך (לא אותנו, החברים בוועדה, את הגורמים השלטוניים שצריכים לתחזק את הכבאות), והם מאפשרים לקחת, כמו שאתה אמרת, מתנדבים.

חיים כץ: ..

חיים כץ: אני לא מאמין בעבודת ההתנדבות, אני מאמין בעבודה בהתנדבות אחרי שעות הצהריים לשעתיים.

חיים כץ: לא משהו מסודר.

חיים כץ: בן אדם צריך לבוא לעבוד, כשהוא יודע שהוא צריך להתמקצע והוא מתפרנס מזה והוא מקבל תמורה ומיומן ומשקיע, ומסכן את נפשו.

חיים כץ: ונוצר מצב, היום, שכמעט שליש, הרבה מעל 25% המשרות לא מאוישות, מתחת לתקן.

חיים כץ: שיעשו גיוסים, כמו שהמשטרה מגייסת.

חיים תמם: אין תקציב.

חיים תמם: זאת הבעיה.

חיים תמם: פה זה נעצר.

אופיר פינס-פז: חברים, קודם כל אני רוצה להודות לחברי הכנסת כץ ויחימוביץ ונשיאות הכנסת שאפשרה לנו באמת לדון בדיון מהיר בנושאים החשובים האלה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לכם שאני די מזועזע מהשפל שאליו הגיעו שירותי הכבאות בישראל.

אופיר פינס-פז: אני ידעתי תמיד שהמצב הוא חמור, אבל הוא בהידרדרות מאוד מאוד קשה, באמת קשה.

אופיר פינס-פז: ואני לא רוצה לאיים על אף אחד, אני רוצה להתחנן לשר האוצר החדש, שבא ממשרד הפנים, למר רוני בראון, שיש לו עכשיו הזדמנות, אחרי שהוא מכיר את הנושא הזה, לעשות מעשה שיעשה הבדל.

אופיר פינס-פז: כי השירותים האלה מתפוררים.

אופיר פינס-פז: קודם כל, מבחינה מקצועית הם לא מסוגלים לעמוד במטלות.

אופיר פינס-פז: אני מבין את התסכול של חברי הכנסת כץ ויחימוביץ, אבל אני אומר לכם, אני מכיר את האנשים האלה, לא רק אישית, האנשים האלה לא יוכלו לעמוד מנגד כשיש שריפה, כשהם צריכים להציל חיי אדם.

אופיר פינס-פז: חבל על הדיבורים האלה.

אופיר פינס-פז: וחבל לקרוא לדבר הזה, כי הם תמיד יצילו חיי אדם, גם אם הם עצמם לא רק לא יקבלו שכר, גם אם חס וחלילה---

שלי יחימוביץ': זכות השביתה היא זכות שקיימת בחוק ובאמנות בין לאומיות.

אופיר פינס-פז: זכות השביתה קיימת והם שובתים והם עושים עיצומים, אבל אני אומר לך, חברת הכנסת יחימוביץ, האנשים האלה, כשתהיה שריפה והם יצטרכו להציל חיי אדם, הם יצילו חיי אדם והם לא יסובבו את הגב.

אופיר פינס-פז: אני מבין את מה שאת רוצה לומר, ואף על פי כן, אני מוכרח לחלוק עלייך בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: יש מצבים שאנחנו לא יכולים לעודד אותם למה שאת מציעה, עם כל זה שאני יודע שהכוונות שלך באמת הן טובות.

אופיר פינס-פז: אבל המשפט הזה של כוונות טובות שמובילות לגיהינום, זה ממש כך.

שלי יחימוביץ': לא, אני חושבת שמה שאני מציעה, להיפך, הוא מוביל להציל נפשות.

אופיר פינס-פז: כן, הוא מוביל לאיזה שהיא חובה של...

אופיר פינס-פז: השאלה איך מסתכלים על זה.

אופיר פינס-פז: אני בהחלט לא חולק על המציאות העגומה והקשה ביותר שנגלתה לנו.

אופיר פינס-פז: עכשיו, לגבי צפת ספציפית.

אופיר פינס-פז: אני אמרתי, אני מבקש את ממצאי הבדיקה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתשלימו את העבודה כמה שיותר מהר.

אופיר פינס-פז: גם כך פערים של חודש הם פערים שהם לא סבירים בעיניי.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתגישו גם לנו וגם לשר הפנים את ממצאי הדוח.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתבדקו את עניין העובד העונתי, שנראה לנו דבר הזוי, הזוי ממש, לא מתקבל על הדעת, שחייבים להפסיק אותו ולעשות דבר בצורה רצינית.

אופיר פינס-פז: אם בתקופת הקיץ יש יותר שריפות ורוצים להגדיל את כוח האדם, אז לוקחים איקס אנשים, מכשירים אותם, הם יודעים שהם במשך חצי שנה עובדי משרד הפנים וחצי שנה אחרת משרד הפנים או הרשויות המקומיות, יש דרכים לשמור אותם במערכת בצורה כזאת או בצורה אחרת.

אופיר פינס-פז: זו לא יכולה להיות חלטורה ברמה הזאת.

אופיר פינס-פז: זה פשוט מטורף.

אופיר פינס-פז: מה שאנחנו שמענו פה כרגע, זה דבר שאסור שיימשך.

אופיר פינס-פז: יחד עם זה, אני יכול להבין שיש צורך בתקופת הקיץ ביותר עובדים.

אופיר פינס-פז: יש יותר שריפות, עובדתית.

אופיר פינס-פז: השאלה איך אתה נענה לצרכים האמיתיים האלה.

אופיר פינס-פז: הדבר הכי טוב זה כמובן למלא את התקן, נקודה.

אופיר פינס-פז: אם ימלאו את כל תקני כוח האדם בכל האיגודים לכבאות, לא יצטרכו לא עובדים עונתיים ולא עובדים ארעיים ולא כל כך הרבה מתנדבים ולא כל כך הרבה אלתורים, אלא תהיה איזה שהיא מערכת, אבל משום שאנחנו יודעים שזו, במציאות הקיימת, כנראה שאיפה שאף אחד לא מתכוון לעמוד בה, אז אנחנו ננסה לחתור לפתרונות פרקטיים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד דבר אחד.

אופיר פינס-פז: על פניו, ואמר את זה יושב ראש ועד העובדים שהוא כבאי.

אופיר פינס-פז: הוא קודם כל כבאי לפני שהוא יושב ראש ועד העובדים, הוא קודם כל איש מקצוע, הוא אמר שלפי דעתו, אם היתה יכולת הגעה של אנשים מקצועיים, כבאים, בכמות הנדרשת וברמה המקצועית הנדרשת ועם המכשור הנדרש לצפת, יכול להיות שהטרגדיה היתה נחסכת, או לפחות היתה ממותנת והיו בה תוצאות הרבה פחות טרגיות ממה שלצערי היו התוצאות.

אופיר פינס-פז: אני מאוד רוצה לקוות שכל מי שעוסק בעניין הזה, ברמה המקצועית וברמה הניהולית, ייקח את הדברים האלה לתשומת הלב ושגם הדיון פה וגם מסקנות הוועדה שעוד יהיו, יעשו הבדל בהתייחסות של הממשלה והרשויות המקומיות.

אופיר פינס-פז: ומר פיני קבלו, זה שלא דיברת, אל תחשוב שאנחנו פותרים אותך מאחריות להתנהלות.

פיני קבלו: סליחה, היה פה ראש עירייה של חצור הגלילית.

אופיר פינס-פז: כנראה בקטע שלא יכולתי להיות.

אופיר פינס-פז: כל זמן שזה המבנה, הרשויות המקומיות לא יכולות לפרק מעצמן אחריות ויש רשויות, שלמרות הקשיים הכלכליים---

פיני קבלו: יש רשויות שמעבירות.

אופיר פינס-פז: יש בוודאי, בוודאי שיש.

אופיר פינס-פז: טוב, אני רוצה להודות לכם ואני מקווה שנתראה בשמחות.