ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 265, 2007-07-18 09:00

משה שרוני: בוקר טוב.

משה שרוני: אני פותח את הישיבה של ועדת העבודה, הרווחה והבריאות בנושא נתונים על האבטלה של הבדואים בישראל.

משה שרוני: זהו יום מיוחד, שבכל הוועדות בכנסת דנים בנושא זה, הוא חשוב מאוד וצריכים לדון בצורה מעמיקה ובצורה רצינית ביותר.

טלב אלסאנע: בוקר טוב אדוני כבוד היושב ראש, חברי כנסת, קהל נכבד.

טלב אלסאנע: אני רוצה קודם כל להודות ליושב ראש הוועדה שנענה לקיים דיון בנושא חשוב זה ואני סבור, היושב ראש, שיש חשיבות רבה גם לדיון וגם לסיכום שיצא מהוועדה ומהדיון הזה כדי ללוות ולעקוב לאחר מכן.

טלב אלסאנע: אפשר לתמצת את הבעיה במספר סוגיות.

טלב אלסאנע: המדינה בפועל לא דאגה לספק תעסוקה ומצד שני היא פגעה קשות במקורות התעסוקה המסורתיים של האוכלוסייה הבדואית כאשר הבדואים באופן טבעי הם מעבדי אדמות, מגדלי צאן, אבל אם בודקים אנחנו רואים שמכסת המים לחקלאות לגבי האוכלוסייה הבדואית היא אפס.

טלב אלסאנע: אין מכסת מים לחקלאות.

טלב אלסאנע: אחוז הבדואים שמעבדים אדמות ומקבלים תקצוב על ידי המדינה זה אפס.

טלב אלסאנע: תקציב משרד החקלאות לפיתוח תשתית חקלאית לא קיים, גם מכסת רפת, גם מכסת לול.

טלב אלסאנע: אלה מקורות התעסוקה המסורתיים אז הם לא קיימים מצד שני אין אזורי תעשייה, אין אזורי מסחר, אין תיירות או תשתית תיירות ולכן כאשר אין חקלאות, אין מסחר, אין תיירות מה נותר לאנשים לעשות?

טלב אלסאנע: הם רק מובטלים והם מתקיימים מקצבות המוסד לביטוח לאומי אבל כפי שידוע לך אדוני, לפני שלוש שנים היו קיצוצים בקצבאות המוסד לביטוח לאומי ואז זה הגדיל את מעגל העוני והיום מתוך 170 אלף תושבים בדואים בנגב 60% חיים מתחת לקו העוני והנתון הזה מאוד מדאיג מה גם שאחוז המובטלים הוא גבוה.

טלב אלסאנע: יש היום יוזמות פרטיות שידברו כאן שהן דוגמא כיצד אפשר לספק תעסוקה אפילו באפשרויות קטנות.

טלב אלסאנע: יש כאן מפעלי אריגה וסריגה של נשים בדואיות, יש כאן אנשים שידברו גם כן על התוצאות של הקיצוצים בקצבאות המוסד לביטוח לאומי על המציאות על המשפחות הבדואיות ולכן הכל הפך להיות נטל על שירותי הרווחה.

טלב אלסאנע: המדינה קיצצה אבל לא הגדילה את קרן הסיוע למשפחות נזקקות, לא הגדילה את שירותי הרווחה ומכאן לדעתי בהמלצות ובסיכומים יש צורך בתקציב 2008 להקצות תקציבים לפיתוח תשתית תעסוקתית בתחום אזורי תעשייה, מסחר, תיירות.

טלב אלסאנע: גם לטפח את ענף החקלאות וגם כן את כל הקיצוץ שהיה בקצבאות המוסד לאומי להעביר, בדרך עקיפה, על ידי סיוע בחינוך, השקעה בחינוך וגם השקעה למשפחות נזקקות.

טלב אלסאנע: אני מודה לך.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: אני מצטרף, קודם כל חבר הכנסת טאלב אלסאנע רק להגיד לך הערכה על יוזמת היום הזה.

דב חנין: אדוני היושב ראש ואורחים נכבדים, הנתונים שנמצאים לפנינו הם נתונים מאוד קשים.

דב חנין: אנחנו רואים אוכלוסייה שמבחינת המספרים, שמרכז המידע של הכנסת מספק לנו, של הכנסה ממוצעת לנפש למשל אדוני היושב ראש.

דב חנין: בישראל הכנסה ממוצעת לנפש בחודש היא 2,780 שקל אבל ביישובים הבדואים אני רואה הכנסות 760 שקל לחודש, 850 שקל לחודש, 830 שקל לחודש.

דב חנין: זאת אומרת אנחנו מדברים על משהו שהוא פחות משליש מההכנסה הממוצעת לנפש והנתונים האלה הם נתונים מאוד קשים.

דב חנין: אני מנסה לחשוב איך אפשר לחיות ב- 800 או 750 שקל לחודש, אני לא מצליח להבין איך בכלל האוכלוסייה הזו באמת מחזיקה מעמד.

משה שרוני: הייתי רוצה לשמוע ממך, מה היית מציע כדי לצמצם את כל הפער הזה של האבטלה וכל זה.

דב חנין: תראה אדוני היושב ראש, אני חושב שזה נושא שהיה ראוי שראש הממשלה, ואני באמת בכוונה אומר את זה, יקים בו ועדת שרים כי המצב הקיים הוא שלמשל השר שטרית שהיה ממונה על המגזר הבדואי התחיל לתכנן תוכניות, עכשיו הוא עבר למשרד הפנים, הדבר הראשון שהוא ויתר עליו זה התעסקות עם הבעיות של האוכלוסייה הבדואית.

דב חנין: לכן אני חושב שחשוב פה עקביות והמשכיות.

דב חנין: אני מציע שתוקם ועדת שרים בראשות ראש הממשלה לטיפול בכל בעיות האוכלוסייה הערבית והבדואית.

משה שרוני: ומי היית חושב שיהיה בוועדה הזו?

דב חנין: קודם כל שר האוצר כמובן כי בלעדיו, אתה יודע, הוועדה יכולה לקבל החלטות טובות אבל שום דבר לא יקרה בפועל.

דב חנין: שר הפנים, שר המסחר והתעשייה, אנחנו מדברים פה על הרבה מאוד בעיות של מקורות עבודה, שר החקלאות.

דב חנין: אלה הם השרים שהם המועמדים וכמובן שר הבינוי והשיכון, אלה הם השרים שהם המועמדים האוטומטיים לחברות בוועדה.

דב חנין: הוועדה הזו צריכה לגבש תוכנית שתתמודד עם ארבע בעיות עיקריות.

דב חנין: הבעיה הראשונה היא בעיית האדמות, בעיה שנייה היא בעיית המים, בעיה שלישית היא בעיית מקורות התעסוקה, ובעיה רביעית היא הבעיה של איך אנחנו מאפשרים לאנשים שנמצאים בפריפריה ללא שירותי תחבורה וללא קשר בעצם עם מרכזי האוכלוסייה, איך אנחנו מאפשרים להם בעצם להיות אזרחים שווים במדינה באופן כולל.

דב חנין: אני הייתי מצפה שוועדה כזו תכין תוכנית לאומית להתמודדות עם הבעיה הזו ובינתיים שיעשו צעדים של תמיכה קודם כל ביוזמות המקומיות, שאנחנו ודאי נשמע עליהן כאן בדיון בוועדה, ועידוד היוזמות המקומיות האלה.

דב חנין: אני רוצה לומר דבר נוסף שמאוד חשוב שבכל הנושא של הטיפול באוכלוסייה הבדואית הדברים יעשו תוך הידברות עם האנשים שנמצאים שם.

משה שרוני: שיתוף הנציגות.

דב חנין: שיתוף הציבור, הנציגות, הארגונים, העמותות, הקבוצות, המוסדות של האוכלוסייה הזו.

דב חנין: אני חושב שזו הדרך באמת להתחיל איזו שהיא התקדמות בנושא הזה.

דב חנין: תודה רבה.

חנאן אלסאנע: אני מנהל קידום האישה והמשפחה בעמותת אנשים שדה והיה אמור להגיע עוד אחד שהוא יכול להציג, לדבר על האסטרטגיה והחסמים.

חנאן אלסאנע: קודם כל אני רוצה להגיד שאני מאוד מסכימה עם חבר הכנסת שהנתונים בעד עצמם מדברים על המצוקה של החברה שלנו בנגב.

חנאן אלסאנע: לצערי הרב הנתונים שהציגו בנייר של הכנסת במיוחד על הכפרים הלא מוכרים היא לא ממש.

חנאן אלסאנע: למשל אצל אבו גרינט רשום שאחוז האבטלה הוא 14.8.

חנאן אלסאנע: זהו כפר לא מוכר ואין שם תשתיות ומקומות תעסוקה, אין חשמל, אין מים, אין שום דבר.

חנאן אלסאנע: בכפר מוכר כמו למשל בכפר כסייפה שזה יישוב מוכר ויש פחות או יותר מקורות תעסוקה ואחוז האבטלה הוא הגבוה ביותר זה 32%.

משה שרוני: מתוך האוכלוסייה של כמה?

חנאן אלסאנע: בשנת 2005, 11,000.

חנאן אלסאנע: אבל קודם כל אני רוצה להגיד שבנגב אנחנו נמצאים במצב מאוד קשה.

חנאן אלסאנע: אנחנו נמצאים גרים 160 אלף בדואים, 50% מהם גרים ב- 7 יישובים מוכרים והשאר זה ב- 450 כפרים לא מוכרים שבעה מהם בתהליך של הכרה ובמועצה של אבו בסמה.

חנאן אלסאנע: לצערנו הרב גם שבעת היישובים המוכרים שהיישוב הראשון המוכר של תל-שבע שהוכר בשנת 1968 אפילו הם מהיישובים המצב הסוציו-אקונומי הכי קשה בכל מדינת ישראל לאורך כל השנים, לפי הנתונים הסטטיסטיים שעלו.

חנאן אלסאנע: כל הזמן אנחנו חושבים ורוצים לשפר להתקדם ולמצוא פתרון ואנחנו מרגישים שאנחנו מוגבלים כי יש לנו את הרצון, יש לנו את החזון, יש לנו את החשיבה, אנחנו יודעים מה היכולת שלנו מה הצרכים שלנו אבל לא רואים שהממשלה עומדת ולוקחת חלק ביוזמה בתהליך שלנו.

משה שרוני: לא רואים את שיתוף הפעולה.

חנאן אלסאנע: לפני קום המדינה הבדואים התמקדו יותר לפרנסתם על החקלאות והמרעה.

חנאן אלסאנע: אחרי קום המדינה ועם המדיניות הממסד להעביר את הבדואים ליישובי קבע והפקעת אדמות מצב זה הגביל את התעסוקה המסורתית והשאיר אותנו תלותיים בשוק העבודה בלי שום הכשרה.

חנאן אלסאנע: אין חקלאות, אין מרעה, יש שוק עבודה אבל אם יש לנו את הכישרונות ויש לנו את הכלים להתמודד עם להתעסק עם התעסוקה שאין לנו את היכולת והכלים בלי הכשרה.

חנאן אלסאנע: כל המצב של החברה הסוציו-אקונומי, מבחינת כלכלה ותעסוקה, בכל היישובים אין אזורי תעשייה ואין בכלל פיתוח כלכלי, דבר שהשפיע מאוד על האישה הבדואית, ואני עובדת במפעל אריגה שהוקם לפני 20 שנה.

חנאן אלסאנע: אנחנו עובדים 20 שנה באריגה, והמדינה כל הזמן אומרת שאנחנו, מנסים לעשות פיתוח כלכלי, אבל אין את שיתוף הפעולה.

חנאן אלסאנע: תבואו אלינו אנחנו כאילו, כל שינוי זה יכול להשפיע מאוד על עצמנו, על החברה, על המשפחה.

חנאן אלסאנע: תבואו אלינו, תשבו איתנו, תראו מה הצרכים שלנו, כאילו במה אנחנו יכולים לעבוד.

משה שרוני: את טוענת שאין דיבור, אין שום דבר, שום שיתוף פעולה כדי לקדם את זה מצד אף אחד?

משה שרוני: אני מודה לך מאוד.

מחמד אבו פריחה: אדוני היושב ראש, יושב ראש ועדת הכנסת, חברי הכנסת, חבריי הבדואים היקרים.

מחמד אבו פריחה: קודם כל אני רוצה להתייחס לאבטלה במגזר הבדואי שלא נכונה ברישום שהופץ כאן.

מחמד אבו פריחה: אני רואה ביישוב שאני בא ממנו שהוא יישוב אום איתנן ועקב טעויות מכוונות או לא מכוונות רשמו אותו אבוגרינט, אני אקרא לו בשם ההיסטורי אום איתנן, יש 4,957 תושבים כאשר אחוז אבטלה הוא 14.6.

מחמד אבו פריחה: אני רוצה להגיד לך כאן אחוז האבטלה הוא יותר מ- 50% וגם שיהיה ברור גם שהאישה הבדואית היא לא יוצאת לעבודה והנטל מוטל על הבעל, על הגבר שהוא יפרנס את המשפחה וכמו שאמר חבר הכנסת טאלב אלסאנע קיצצו בשנים האחרונות את קצבאות הילדים והעוני גדל ב- 100%.

מחמד אבו פריחה: יש לנו פתרונות.

משה שרוני: יש לכם הצעות קונסטרוקטיביות?

מחמד אבו פריחה: כן.

חנאן אלסאנע: יש לנו, וגם הגשנו נייר עמדה.

מחמד אבו פריחה: אני חושב שגידול הצאן בנגב הוא אחד המקורות שיפחיתו את העוני בנגב.

מחמד אבו פריחה: יש 1,000 משפחות אם לא יותר שמתפרנסות מגידול צאן בנגב וגם הממשלה מקשה עליהם את החיים.

מחמד אבו פריחה: לא נותנים להם שטחי מרעה ולא נותנים להם שום סבסוד ואם אין להם אבא ואין להם אמא על מנת לסבסד להם את הענף הזה על מנת שיוכלו להמשיך ולהרוויח את פרוסת הלחם בכבוד.

משה שרוני: יש לי שאלה קצרה.

משה שרוני: אם היו נותנים בנושא הצאן וכדומה, בכמה הייתה יורדת האבטלה?

מחמד אבו פריחה: אני חושב לא פחות מ- 25%.

מחמד אבו פריחה: לפי דעתי ההצעה של חבר הכנסת שהיא להקים ועדה היא הצעה מבורכת ואנחנו מברכים אותה ויחד עם זה לקחת בחשבון שיתוף האוכלוסייה הבדואית.

מחמד אבו פריחה: בלי שיתוף פעולה עם האוכלוסייה הבדואית בנגב אני חושב ששום דבר לא יתקדם.

משה שרוני: שיתוף את הנציגות שהאוכלוסייה תמנה אולם בוודאי.

אזברגה סלאח: אני מיישוב כסייפה בנגב.

אזברגה סלאח: לפי החוברת שלכם 11,188 זה האוכלוסייה הבדואית ביישוב.

אזברגה סלאח: ושם בשיעור המובטלים 16.9% אני חושב שזה נתונים אולי מדויקים אבל לא מדויקים.

אזברגה סלאח: עכשיו זה הנתונים,

משה שרוני: תמיד בסטטיסטיקה טועים בכמה אחוזים.

משה שרוני: אנחנו לוקחים בחשבון את זה.

אזברגה סלאח: זה בלי נשים.

אזברגה סלאח: מדוע לא רושמים גם את הנשים?

אזברגה סלאח: אין לנו זכויות?

אזברגה סלאח: אנחנו תומכים בזכויות של האישה.

משה שרוני: לאישה יש יותר זכויות ממה שלגבר צריך להיות.

אזברגה סלאח: אבל קצת פחות.

משה שרוני: למה פחות?

אזברגה סלאח: למה הרב הראשי לישראל, ישראל לאו, אמר בשבוע שעבר שהאישה מקום העבודה שלה בבית.

אזברגה סלאח: אבל אני לא תומך בהצעה שלו.

אזברגה סלאח: יש אצלנו אבטלה, היישוב שלנו קם לפני 25 שנה והוא אולי מהישובים הכי עניים בנגב, ולא רק אני מתחת לקו העוני.

אזברגה סלאח: בכל היישוב הזה 11,188 אין אזור תעשייה, אין אפילו בית ספר לטפל בילדים שילמדו מקצוע למשל.

אזברגה סלאח: הכשרה מקצועית, אין כזה דבר בכסייפה.

אזברגה סלאח: האבטלה חוגגת אפילו שהאנשים עוזבים את היישובים גם בגלל שהם במצוקת מגורים.

אזברגה סלאח: לא רק אבטלה, גם אין מגורים שם.

אזברגה סלאח: אנחנו מבקשים לקחת את הטיפול של ילדים הבדואים, אנשי הבדואים לטפל בהם חזק.

אזברגה סלאח: האנשים שלנו לא רוצים שיהיו פושעים, אנחנו רוצים שילמדו מקצוע, שיכנסו לשוק העבודה.

אזברגה סלאח: ממש אין לנו כלום, אין.

אזברגה סלאח: היום באנו לשבת פה, במטרה לקחת הביתה תוצאות שאנחנו רוצים שהיישובים הבדואים יחגגו כמו הישובים אחרים היהודים.

אזברגה סלאח: למה בישובים יהודים אין אבטלה רק אצל היישובים הערבים בנגב?

אזברגה סלאח: למה אין אזור תעשייה, אין בתי מלאכה, אין כלום.

אזברגה סלאח: רק אנחנו יושבים ביישובים והולכים לעבודה בתל-אביב.

אזברגה סלאח: אני עובד בירושלים ונוסע בכל יום 150 קילומטר במקום לעבוד ביישוב שלי או בסביבה שלי.

משה שרוני: אתה טוען שילוב אוכלוסיית הבדואים בעבודה והכשרת הנוער למקצועות כדי שילמדו מקצוע ושיתפרנסו בכבוד.

אטיה אלאסעם: אני מכפר אבוטלול שהוא כפר לא מוכר, ומרכז אגודת ה- 40 מבין הכפרים הלא מוכרים בנגב.

אטיה אלאסעם: אני רוצה לדבר קצת על היישוב שלנו וקודם אני רוצה להגיד שאנחנו שמענו הרבה דיבורים מכל הממשלות, שצריך באמת.

משה שרוני: אתה יודע, דיבורים לא עולים כסף.

אטיה אלאסעם: כן.

אטיה אלאסעם: הדיבורים לא עולים כסף וכל הזמן הם מדברים על פיתוח הנגב ועל קדמת הבדואים ועל לפתור את הבעיות של הבדואים אבל למעשה בכיוון החיובי המדינה לא עושה שום דבר.

אטיה אלאסעם: אני מתפלא תלמיד שחי לפני קום מדינת ישראל בכפר שלו שהמדינה מסרבת לתת לו חשמל בשביל לקרוא ללמוד.

אטיה אלאסעם: איך הוא רוצה ללמוד ואיך הוא רוצה להתקדם ולהגיע להשכלה שהוא יכול להיכנס לשוק העבודה?

אטיה אלאסעם: החינוך שהוא ירוד לגמרי במגזר הבדואי וזה בעיה גדולה שעומדת בפני אנשים להיכנס לשוק העבודה.

אטיה אלאסעם: המדינה לא מציעה שום פיתוח לכפרים הבדואים הלא מוכרים.

אטיה אלאסעם: הכפר שלי אבוטלול כשדיברו על אבטלה יש לנו אבטלה של 70%.

אטיה אלאסעם: אלה הנתונים שלוקחים אותם אז לוקחים אותם רק אלה שהולכים ומתייצבים בלשכת העבודה הוא רושם שהוא לא עובד אבל אצלנו נשים למשל שאין עבודה מתאימה, אין להן עבודה בכפר, 99% מובטלות.

אטיה אלאסעם: מעל 25% מהגברים מובטלים ולפעמים יש אצלנו אנשים שמוותרים ללכת לחתום, כי זה עולה לו הרבה כסף.

אטיה אלאסעם: הוא צריך לחפש תחבורה, הוא רוצה לנסוע אבל הוא צריך לשלם כל שבוע, והוא עושה חישוב שלא משתלם לו ללכת ולהתייצב לאבטלה.

אטיה אלאסעם: לכן אני אומר אם המדינה באמת רוצה לפתור את הבעיה של הבדואים קודם כל אני רוצה, היא חייבת להסתכל על הבדואים כאזרחי המדינה.

אטיה אלאסעם: כאזרחים ששווים לשאר האזרחים במדינה וצריך לתת להם לעזור להם להתקדם.

אטיה אלאסעם: הבדואים בסך הכל הם רוצים לחיות בכבוד.

אטיה אלאסעם: נכון שלפני קום המדינה הבדואים היו חקלאים ומגדלי צאן, כי היה שטח גדול, מרחב גדול שהיינו הולכים ועובדים.

אטיה אלאסעם: היום המרחב הצטמצם לגמרי ובעצם גם התעסוקה הצטמצמה לגמרי.

משה שרוני: אין שטחים למרעה?

אטיה אלאסעם: אין לבדואים שטחים למרעה.

אטיה אלאסעם: לכן אני אומר שהמדינה באמת חייבת להכין תוכנית חירום למגזר הבדואי במיוחד ולהוציא אותו מהמצוקה שהוא חי בה.

אטיה אלאסעם: כי אם המצוקה הזו תמשך היא תביא אסון על האוכלוסייה הבדואית ועל השכנים שלה כי אם לא טוב לי לא טוב גם לשכנים.

אטיה אלאסעם: אם אני רעב ואין לי מה לעשות השכן שלי גם סובל ממני אז אני לא רוצה שהשכן יסבול ואני רוצה באמת לחיות בכבוד.

אטיה אלאסעם: אז שהמדינה באמת תעשה תוכנית חירום, אזורי תעשייה, תכשיר אנשים לעבודה, תשקיע בהם קצת כסף והמצב ישתפר.

אבועקל ראג'יר: כולנו מתמקדים בנושא של תעסוקה אני דווקא רוצה להתייחס לנקודה מסוימת - - -

משה שרוני: סליחה גברתי, הנושא לדיון כאן זה אבטלה ושום נושא אחר לא יעלה.

משה שרוני: לא בסמכות הוועדה.

משה שרוני: אנחנו דנים בנושא האבטלה שכולל הכשרה מקצועית וכל זה, ליתר הדברים הוועדה הזו לא תדון ואין לה סמכות.

אבועקל ראג'יר: חבל שלא הודעתם גם כן, כי אנחנו - - -

משה שרוני: תסלחי לי מאוד, כשכתוב ועדת עבודה, רווחה ובריאות זה התחום שלי.

אבועקל ראג'יר: אבל זה דווקא בריאות כי כשאנחנו, אולי רק משפט אחד.

משה שרוני: הנושא הוא "אבטלה" ששייך לעבודה.

אבועקל ראג'יר: אני מכבדת את החלטת הוועדה.

משה שרוני: לא החלטה, זה התחום שלי.

משה שרוני: אני לא גולש לתחומים אחרים כמו שאחרים לא גולשים לתחומים שלי.

סולימאן כסייפה: מאחר ואנחנו דנים בענייני אבטלה, כולנו צועקים צעקה גדולה כולל הממשלה ולצערי הרב רציתי לראות פה נציגי הרשויות המקומיות לפחות ראשי רשויות שהדבר הזה הכי חשוב לפי דעתי היום במגזר הבדואי זה בפרוסת הלחם ואוכל אבל דב חנין הציע הצעה שראש הממשלה יעמוד בראש ועדה.

סולימאן כסייפה: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול משנת 1994 ראש הממשלה יצחק רבין זכרונו לברכה הניח הבין יסוד למפעל עופות בשגב שלום שיעסיק 700 עובדים בדואים.

סולימאן כסייפה: ואז כל ראש ממשלה התחלף, הגיע, כולל אולמרט שהיה שר האוצר ותעשייה וגם שם אבן פינה ועוד המפעל לא קם.

סולימאן כסייפה: לפי דעתי העניין של אבטלה ותעסוקה במגזר הבדואי הוא חייב להיות בסדר הלאומי של מדינת ישראל אחרת כולנו נסבול, הבדואים וגם המדינה.

סולימאן כסייפה: לא יכול להיות אדם שלא חי בכבוד, והכבוד אצל הבדואים זה דבר מאוד חיובי ומרכזי, אין לו פרנסה הוא יכול להיות פושע בסטייה של 180 מעלות או 360 מעלות.

סולימאן כסייפה: לא יודע איזה מהם יותר חד.

סולימאן כסייפה: אבל זה המצב.

סולימאן כסייפה: אני זוכר שלפחות בכמה שנים האחרונות המדינה כמעט ולא משקיעה לא בהכשרה מקצועית, לא בהשלמת השכלה במגזר הבדואי ולא בדברים שהיא מאוד מכוונים את האוכלוסייה ומכשירים אותה ומתאימים אותה לתעסוקה, הממשלה פשוט לא משקיעה.

סולימאן כסייפה: אלה לא צועקים ואלה לא שומעים, ובמגזר הבדואי שותקים כי הם לא רוצים לצעוק בשביל פרוסת לחם.

סולימאן כסייפה: אני חושב שיהיה מצב מחר שיקימו עוד יחידה במגזר הבדואי כמו שהקימו יחידה לטפל בבתים הבלתי חוקיים שאין ברירה רק לגור בהם גם לטפל בפושעים לצערי הרב, הבדואים שאין להם פרנסה ואין להם מה להביא אוכל הביתה.

סולימאן כסייפה: הוא חייב להביא אוכל הביתה.

סולימאן כסייפה: לכן לפי דעתי, אם כבודו ואני מאמין בכבודו שיש לו רצון להביא את הבעיה הזו לפתרון, ועדת העבודה ולא ראש הממשלה ולא שרים צריך להביא את הצעת חוק לכנסת שתיתן פתרונות מתאימים והולמים לאבטלה במגזר הבדואי.

סלימאן אל עמור: אני מהיישוב כסייפה, שהיה מכונה תל-מלחטה בשנות ה- 80.

סלימאן אל עמור: משנת 1983 ועד שנת 2000, אני העסקתי במתפרה קרוב ל- 70 נשים.

סלימאן אל עמור: משנת 2000, לצערי המוסדות המפעלים לקחו את העבודה לירדן ואני לא יודע לאיפה.

סלימאן אל עמור: אני חשוב שזה בכלל לא הגיוני מה שעשו בגלל שזה יותר זול שם, אני לא יודע בדיוק למה זה עשו ואנחנו נשארנו, לשלם פיצויים, חיים באבטלה בקיצור.

שמעון דוד: אני ממה"ט, שזה "המכון הממשלתי להכשרה טכנולוגית", ואנחנו אחראים למעשה להכשרת טכנאים והנדסאים.

שמעון דוד: אני חושב שבאמת הנושא הזה של לסייע ולצמצם את נושא האבטלה זה אינטרס לאומי של כולנו ואני מניח שככל שאנחנו באמת נפעל יותר הדברים האלה יהיו לטובת החברה כולה.

שמעון דוד: אני אומר את הדברים האלה בהקשר לפעולות שאנחנו כבר עושים ואני תיכף אספר עליהן במסגרת מה"ט ומסגרת התמ"ת.

שמעון דוד: חשוב שנזכור גם עוד פעם אולי איזה שהוא נתון שהוא נתון משמעותי.

שמעון דוד: כשאנחנו מדברים על האוכלוסייה הבדואית אנחנו מדברים על אוכלוסייה שרובה צעירה מאוד, אנחנו מדברים על אוכלוסייה שלמעלה מ- 60, 65% הם מתחת לגיל 20 והצעירים האלה אם אנחנו לא נדאג להם לעתיד, לאיזה שהוא אופק שהוא אופק תעסוקתי אופק של שילוב בחברה אני חושב שבאמת כל החברה הישראלית עלולה לשלם פה מחיר יקר והדברים האלה הוזכרו ונאמרו פה.

שמעון דוד: לגבי הנושא הזה של תעסוקה, יש קשר ישיר שאי אפשר באמת לא להתייחס לזה, לקשר הישיר בין הנושא הזה של השכלה לתעסוקה.

שמעון דוד: ואנחנו בעצם לצערי אנחנו רואים נתונים שהם נתונים די מדאיגים מבחינת הנושא הזה של השכלה במגזר הבדואי שבהחלט הדבר הזה גם פוגע בצורה משמעותית בסיכויי השילוב שלכם בתעסוקה, במיוחד בתעסוקה המודרנית, בתעסוקה הטכנולוגית ובתחום הזה בעצם אני אנסה כרגע לגעת בכמה משפטים.

שמעון דוד: לפי החלטת ממשלה אנחנו בעצם פתחנו במרץ האחרון מסלול לימודים, פתחנו את זה לשתי כיתות כ- 80 סטודנטים בדואים לקראת תואר שהוא תואר הנדסאי כאשר התוכנית הזו היא תוכנית מאוד יקרה, מדובר בתוכנית של לא מעט מיליונים כי להבדיל מסטודנט רגיל שיוצא ללימודים ובעצם הוא דואג לשכר הלימוד, הוא דואג בעצם לנושא של המחיה שלו.

שמעון דוד: כשאנחנו מדברים על שילוב סטודנטים בדואים בלימודים אנחנו בעצם מדברים על מצב שא' צריך לדאוג לנושא הזה של תשלומי שכר לימוד, ב' צריך לדאוג לנושא הזה שיהיה איזה שהוא מינימום של מלגת קיום שיוכלו להתקיים בתקופת הלימודים והדבר השלישי גם הפזורה הבדואית שהיא פזורה מאוד גדולה מבחינת מרחקים גם אין תחבורה ציבורית שהוא יכול להגיע למסגרת הלימודים היא דורשת מערכת של מערכת הסעות.

סלימאן אבן חמיד: בשביל להבין את הדברים, אתה מדבר על התוכנית של אבו בשמה?

שמעון דוד: אבו בשמה אבל לא רק אבו בשמה.

סלימאן אבן חמיד: אבל אבו בשמה שמה רק לאבו בשמה ולא לשאר היישובים.

משה שרוני: אני מבין ש- 80 סטודנטים לאוכלוסייה כזו רחבה זה שום דבר.

שמעון דוד: אין לי ספק שזו טיפה בים אני לא מדבר על הכשרות אחרות שנעשות אולי על ידי המשרד התמ"ת או על ידי כל תחום אחר.

שמעון דוד: אני מדבר על התחום הספציפי הזה ואני חושב שהדבר הזה הוא דבר בהחלט משמעותי שבאמת יסייע גם לאותה טיפה בים לאוכלוסייה הזאת באמת להגיע לתעסוקה, לתעסוקה משמעותית שיוכלו לצאת מאותו מעגל שכרגע הם נמצאים.

שמעון דוד: יכול להיות שזה גם יהיה מודל חיקוי לעוד הרבה צעירים אחרים והדבר הזה הוא לא פחות משמעותי.

שמעון דוד: מה שכן חשוב וציינתי את זה שבהחלט מדובר בפרויקטים כאלה שדורשים משאבים גדולים במיוחד והמדינה צריכה למצוא את המשאבים האלה ולהקצות אותם.

פרץ ואזן: בוקר טוב, אני מנהל מחוז דרום בשרות התעסוקה.

פרץ ואזן: אני אתן בהתחלה כמה נתונים ולאחר מכן, בשרות התעסוקה רשומים כיום 12,270 דורשי עבודה מהמגזר הבדואי.

פרץ ואזן: אני מדבר על המגזר הבדואי, אני מדבר גם על יישובי הקבע וגם על הפזורה.

פרץ ואזן: כמה מילים לגבי המאפיינים, קודם כל בדרום יש לנו ארבעה לשכות שנותנות שירות למגזר הבדואי, הלשכה המרכזית היא באר שבע, לשכה נוספת זאת ערד, דימונה ויש לנו לשכה בתוך יישוב בדואי ברהט שנותנת מענה לתושבי רהט.

פרץ ואזן: מבחינת ניתוח הנתונים של דורשי העבודה אנחנו רואים כפי שנאמר פה על ידי נציג התמ"ת, שמדובר פה באמת באוכלוסייה גם צעירה וגם אוכלוסייה שיש מגבלות של השכלה וצריך אותה לתת להם טיפול נקודתי על מנת שדורשי העבודה יוכלו להשתלב בצורה חיובית בשוק העבודה.

פרץ ואזן: מבחינת ההתפלגות חשוב גם לציין שקרוב ל- 94% מדורשי העבודה, כלומר רוב רובם של דורשי העבודה מהמגזר הבדואי, נמנים על אוכלוסיית הבטחת הכנסה.

פרץ ואזן: זאת אומרת שמצבם הכלכלי כזה שמחייב לעשות להם מה שנקרא הבטחת הכנסה ורק 6% מתוכם הם מנויים על אבטלה.

פרץ ואזן: זאת אומרת אנשים שעבדו בחודשים האחרונים וזכאים כעת לדמי אבטלה.

פרץ ואזן: אותם בדרך כלל יותר קל לשים בעבודה.

פרץ ואזן: מבחינת ההשכלה של אותם דורשי עבודה שנמצאים אצלנו, חשוב לציין שאחוז האקדמאים בתוכם הוא שולי לחלוטין.

פרץ ואזן: על תיכוני זה 1%, זכאים לתעודת בגרות 2%, השכלה תיכונית 17%, לא למדו כלל 16%, ו- 64% עם השכלה תיכונית ומטה.

פרץ ואזן: מבחינת ההתפלגות אנחנו רואים יותר נשים שלא למדו כלל, פחות נשים אקדמאיות.

פרץ ואזן: יש בסך הכל רשומים אצלנו, אני מדבר רק על מי שרשום אצלנו, יש אקדמאים שלא רשומים, שהם עובדים וזה בסדר גמור, אני מתייחס אך ורק לאותם אקדמאים שרשומים אצלנו, 25 אקדמאים גברים רשומים ו- 2 אקדמאיות נשים.

פרץ ואזן: מבחינת אותם דורשי עבודה שנמצאים אצלנו עשיתי פה גם איזה שהוא חתך של המקצועות שיש להם, לפחות מה שהם רשומים.

פרץ ואזן: אז למעלה מ- 50% הם בלתי מקצועיים, נהגים 987, תעשייה 754, בניין 638, חקלאות 617, מתכת 236, מינהל 135, נהגים נהגי ג' ומעלה 131 והיתר זה אחר.

פרץ ואזן: מלא מקצועות אחרים שלא מצאתי לנכון לפרט אותם.

פרץ ואזן: שירות התעסוקה ביצע מספר פעילויות השמה ייחודיות למגזר הבדואי ואני רוצה להצטרף לקודמי מהתמ"ת ולומר שגם פה מדובר בהצלחות קטנות ייחודיות אל מול גודל האוכלוסייה, צריך לשים את הדברים גם בפרופורציה אבל נעשים מאמצים וזה מה שאני רוצה לומר כאן.

פרץ ואזן: למשל 20 נשים מרהט שולבו בפרויקט חקלאות במושב ניר חן.

פרץ ואזן: נשים שעובדות במושב ניר חן שולבו לאחרונה.

פרץ ואזן: מפעל אלון מתכת עשינו קורס ריתוך ברהט במהלך הקורס השתתפו 15 דורשי עבודה בדואים מרהט וכולם שולבו בעבודה במפעל אלון מתכת.

פרץ ואזן: 70 דורשי עבודה התחילו לעבוד לאחרונה ברשות העתיקות.

פרץ ואזן: בכיתן דימונה ובמגבות ערד פתחנו כיתה מה שנקרא פנים מפעלית והם תוך כדי עבודה במפעל לומדים את המקצוע ו- 12 מתוכם כבר השתלבו בעבודה בכיתן דימונה.

פרץ ואזן: במגבות ערד יש 18 דורשי עבודה שנמצאים כעת במהלך הקורס.

פרץ ואזן: מבחינת נתוני השמה אני רוצה לומר כך, הממוצע החודשי בהשמה ב- 2005 יש מגמה של עלייה בהשמת בדואים בממוצע חודשי לאורך השנים.

פרץ ואזן: ב- 2005 כ- 85 השמות בחודש בממוצע במגזר הבדואי, ב- 2006 105 השמות ובחצי השנה הראשונה של 2007 אנחנו כבר מדברים על 145 השמות בחודש.

פרץ ואזן: אני אציין פה מספר קורסים תומכי השמה שביצענו.

פרץ ואזן: קודם כל ביצענו סדנאות לחיפוש עבודה לנשים במגזר הבדואי בלשכת באר שבע.

וילמה מאור: הנתונים שלך הם רק לגבי הדרום?

פרץ ואזן: אני מתייחס רק לגבי הבדואים בדרום.

פרץ ואזן: 98% מהבדואים נמצאים בגזרתנו.

פרץ ואזן: השלמת השכלה כיתת יסוד ברהט נפתחה, והיה פה לפחות לפני כן ראיתי שביקרתי אותו שם במסגרת הקורס.

פרץ ואזן: קורס מסגרות מבנים נפתח ברהט.

פרץ ואזן: 2 כיתות למטפלות יום לבנות בארוהר נפתח בבאר שבע וברהט נפתחו כיתות כאלה למטפלות.

פרץ ואזן: 2 כיתות למפעלים שציינתי קודם לכן, סייעות מאומנות נפתחה כיתה של 25 מועמדות והנשים הללו השתלבו בעבודה באזור.

פרץ ואזן: כיתות להשלמת השכלה.

משה שרוני: האם משתתפות גם כל אלה שנמצאות ביישובים לא מוכרים בקורסים האלה?

פרץ ואזן: כן.

פרץ ואזן: בהחלט.

פרץ ואזן: פתחנו כיתה למשל בתל-שבע, פתחנו כיתה בשיתוף עם מייקרוסופט פתחנו כיתה לחודש ימים קצת לשדרג את היכולות של דורשות העבודה, נשים מהמגזר הבדואי בתחום המחשוב.

פרץ ואזן: היו לנו בכיתות האלה בשתי כיתות כ- 15 נשים, אמנם רובן מתל-שבע אבל היו גם מהאזור בחלקן הלא גדול היו גם מהפזורה.

פרץ ואזן: כמובן שהרוב זה ביישובי הקבע ותיכף נדבר גם, אולי בסוף אני אגיד גם כמה בעיות שיש לנו עם נושא הפזורה.

פרץ ואזן: בסך הכל נפתחו 17 כיתות 324 בוגרים של, רק במגזר הבדואי, אני לא מדבר על בדואים שמשתלבים בכיתות רגילות.

פרץ ואזן: לבדואי יש יכולת להשתלב גם בכיתות רגילות וגם לשם אנחנו משתדלים לשים.

פרץ ואזן: אני אציין עוד דבר.

פרץ ואזן: אתמול קיימנו יריד תעסוקה גדול מאוד ברהט והבאנו ליריד 6 אוטובוסים מהפזורה מהמועצות האזוריות, השתתפו כל ראשי הרשויות הבדואיות.

פרץ ואזן: הבאנו את כל ראשי הרשויות הבדואיות בראשות ראש עיריית רהט, מנכ"ל משרד התמ"ת גבי מימון, הגיעו לשם למעלה מ 60 מעסיקים, הגיעו לשם למעלה מ- 600 דורשי עבודה.

פרץ ואזן: חצי יום ראשון התמקדנו בסקירות של אנשי המקצוע של התמ"ת על כל ההטבות והחבילות שישנם, תמריצי מעסיקים וכדומה וחצי יום השני היה יריד תעסוקה עם 35 מעסיקים שפתחו דוכנים במקום ודורשי עבודה שעברו בין הדוכנים וניסו להשתלב בעבודה.

פרץ ואזן: התוצאה היא למעלה מ- 50 אנשים שנרשמו כמעוניינים אבל אני אתן לאבק לשקוע קצת בסוף לראות מי בסופו של דבר באמת נקלט בעבודה.

פרץ ואזן: מבחינת הסיכום וההמלצות אני אומר כך, החסמים המרכזיים שישנם, יש דורשי עבודה מהמגזר הבדואי בשוק העבודה הם ראשית נושא ההשכלה, הכשרה.

פרץ ואזן: ודובר פה על ידי לא מעט מאנשי המגזר על התחום הזה וידע מקצועי גם על כך דובר, זאת אומרת פיתוח של מפעילי הכשרה למבוגרים והשקעה בתחום הזה על מנת לאפשר ליותר מבוגרים להשתלב בשוק העבודה.

פרץ ואזן: זה דבר אחד.

פרץ ואזן: דבר נוסף, זה העדר מקומות תעסוקה ביישובים, ביישובים עצמם לנשים לאנשים אחרים שמתקשים לצאת מהיישוב ופה מה שצריך זה נושא של עיבוד יזמות ויזמים בתחום הזה והדבר האחרון זה כל נושא המרחקים שצוין פה גם על ידי נציגי המגזר הבדואי הוא מהווה בהחלט בעיה לא רק בנגישות לשירות התעסוקה בכלל להגיע ללשכה אבל מעבר לזה הוא גם מהווה בעיה לצאת לשוק העבודה לכן הפתרון הוא בעניין הזה זה סיוע בתחבורה או בהסעות של אותם דורשי עבודה אל מקומות התעסוקה.

פרץ ואזן: שהמדינה תממן סיוע בהסעות בעניין הזה כדי להקל.

משה שרוני: סבסוד?

פרץ ואזן: סבסוד של ההסעות כדי להקל על אותם דורשי עבודה להגיע למקומות העבודה ושזה לא הכל יהיה על חשבון המעסיק.

פרץ ואזן: כי כשזה על חשבון המעסיק הוא מעדיף לקחת מאיפה שהכי קרוב לו על מנת שעלות ההסעה תהיה מבחינתו זולה ככל שניתן.

וילמה מאור: האם אתה יכול לומר לוועדה שיש בידי המשרד נתונים רחבים טובים לגבי ממדי האבטלה באוכלוסייה הבדואית או שאין את הנתונים האלה.

פרץ ואזן: בהחלט, אני יכול לומר את זה ואני יכול לומר שהנתונים, ראיתי בחוברת שהוצגה פה בפניכם.

פרץ ואזן: אלה הנתונים שבידינו, אני עברתי והשוויתי אותם עם הנתונים שבידינו והחוברת שנמצאת פה.

וילמה מאור: אבל למעשה, החוברת אומרת שיש חסר בנתונים.

פרץ ואזן: אלה הנתונים שאני יכול לומר.

פרץ ואזן: אין לי נתונים אחרים לבוא ולומר אותם פה לוועדה משום שהנתונים הללו הם נסמכים על נתונים שיש לנו במערכות המחשוב שלנו.

פרץ ואזן: יכול להיות שאנשים חלקם לא נרשמו אני לא רוצה להתווכח פה עם אנשים שאמרו שאולי הנתונים האלה אולי לא מדויקים אבל אלה הנתונים שיש לנו.

פרץ ואזן: אלה הנתונים של אנשים שרשומים אצלנו ואלה הנתונים האלה הם הנתונים המדויקים.

וילמה מאור: כן, אבל האם מבחינתך לדעתך הגורמים הרלוונטיים במדינה עושים את הכל על מנת שהידע הזה והמידע הזה ימצא בידיהם או שצריך לעשות יותר בתחום.

פרץ ואזן: אני מייצג פה את שרות התעסוקה ולכן אני יכול להתייחס אך ורק לנושא של שרות התעסוקה.

פרץ ואזן: אני לא יכול להתייחס כרגע על גורמים במדינה.

משה שרוני: מה התוכניות לעתיד?

פרץ ואזן: לגבי התוכניות לעתיד אני אומר ככה.

פרץ ואזן: זה פחות או יותר מה שאנחנו בעצם עושים היום.

פרץ ואזן: להגביר, לעשות עוד ירידי תעסוקה, ליזום יותר כיתות מול אגף להכשרה מקצועית בתמ"ת ואת זה אנחנו גם עושים בתיאום מול התמ"ת על ידי כך שאנחנו בעצם מזהים בתחומים מסוימים שיש לנו חוסר בדורשי עבודה ואנחנו יוזמים קורסים.

פרץ ואזן: אני אומר עוד פעם, זה בהתאם לאותן מגבלות תקציב כפי שצוינו כאן וזה לא ייתן מענה לכל מה שאנחנו היינו רוצים לעשות.

פרץ ואזן: אבל אנחנו עושים כמיטב יכולתנו במסגרת התקציבים הקיימים, במסגרת הקורסים הקיימים באגף להכשרה מקצועית.

אטיה אלעסם: אני רק רוצה לשאול את ידידי פרץ.

אטיה אלעסם: הנתונים שאתה נתת פה 12 אלף ומשהו זה כל מחוז הבדואי או רק שירותי תעסוקה של באר שבע.

פרץ ואזן: כל המגזר הבדואי בכל הלשכות שבהן מתייצבים הבדואים גם מיישובי הקבע וגם מהפזורה זה מה שציינתי בדיוק.

אטיה אלעסם: פה בקורסים שנקלטו העובדים פה 10 פה 15 זה פחות אפילו מאפס.

קריאה: אלה חיילים משוחררים שאתם קולטים אותם, ומה עם שאר החברה שלא שירתו בצבא?

פרץ ואזן: תראה, יש פרויקטים לחיילים משוחררים זה נכון.

פרץ ואזן: אבל ברוב הקורסים שציינתי זה לא מגבלת כניסה לקורס בכלל.

פרץ ואזן: כלומר, גם אזרח.

קריאה: כמו שעשיתם ב"מגבות ערד" למשל, אני לא יכול להיכנס לקורס הזה כי לא עשיתי צבא.

פרץ ואזן: זה לא מדויק.

פרץ ואזן: אם אתה רוצה להיכנס לקורס, תביא את הפרטים שלך אני אכניס אותך לקורס.

פרץ ואזן: זה לא מדויק.

יוסרה אבו סיאם: אני מעמותת סדרי מלכיה.

יוסרה אבו סיאם: אנחנו כאן מדברים על אבטלה בנגב בדרך כלל.

יוסרה אבו סיאם: חלק הגדול או הרוב שסובל מהאבטלה הן האנשים הבדואיות בנגב.

יוסרה אבו סיאם: אני בשם עמותת סדרי כי אני עובדת בעמותת סדרי אני רואה שרוב הנשים הבדואיות בנגב סובלות מהאבטלה.

יוסרה אבו סיאם: למה?

יוסרה אבו סיאם: קודם כל האישה הבדואית הייתה בהתחלה רק אורגת את האוהל שלה והיא הולכת עם הכבשים למרעה.

משה שרוני: הבעל לא נתן לה לצאת לעבודה.

יוסרה אבו סיאם: לא, זה מה שהיה בהתחלה.

יוסרה אבו סיאם: לא היה כפרים מוכרים.

יוסרה אבו סיאם: היום עם הכפרים המוכרים אין לה ללכת למרעה למשל אין לה עבודה והיא ואין בתי ספר.

יוסרה אבו סיאם: אין לה השכלה, היא לא למדה, לא עבדה אז היא כל היום יושבת בבית.

יוסרה אבו סיאם: אני ועמותת סדרי, מנסים לעזור לאישה הבדואית.

יוסרה אבו סיאם: היום כמעט יש לנו 100 נשים שעובדות בבתים ומביאות את העבודה לעמותת סדרי שתשווק להם את זה.

משה שרוני: ומה את מציעה כדי לשלב יותר נשים בעבודות?

משה שרוני: מה את מציעה?

יוסרה אבו סיאם: אני מציעה שיתוף פעולה עם כל עמותה או כל מוסד שאפשר לעזור לאישה הבדואית בעבודה או בהשכלה.

יוסרה אבו סיאם: למשל אם יש כיתות השכלה ללימוד מבוגרות אז למה לא.

יוסרה אבו סיאם: אם יש עבודה בתוך הבית עם השמירה על המנהיגות והמסורת הבדואית למה לא?

חנאן אלסאנע: רציתי רק להמשיך את דבריה כי אחוז, אני קודם כל רוצה להודות למר פרץ שעוד פעם הדגיש את הטעות שעושה הממשלה לאורך כל החמש השנים האחרונות שעדיין עובדים מנסים להכשיר אנשים למשהו שאין עבודה, כמו למשל מטפלות מעון.

חנאן אלסאנע: עם אחוז אבטלה של 98.

חנאן אלסאנע: 8% משרד התמ"ת הכריז שלאחוז האבטלה בקרב הנשים זה 98.8 אם מכשירים נשים מטפלות מעון במה אפשר לעבוד?

חנאן אלסאנע: הן נמצאות בכפר שאין בכלל על מה לעבוד אבל ההצעה שלנו, אחד הדוגמאות זה מפעל אריגה.

חנאן אלסאנע: הוא הוקם לפני 20 שנה וכל שנה באים ומבקשים מהמדינה תבואו ותעזרו לנו, ואין קול ואין עונה.

חנאן אלסאנע: הוא היה מעסיק 250 נשים בהתחלה.

חנאן אלסאנע: היום הוא מעסיק רק 100 נשים בדואיות והכל הולך ומדרדר כי אין את האנשים המוכשרים ואין תוכנית עסקית, אין את המשאבים והם רוצים כאילו להכתיב עלינו ללמד אותנו לקחת תעסוקה אחרת אבל זאת האריגה שלנו, זו המסורת שלנו, זה התחום שלנו.

חסאן אבו אלקיעאן: אדוני בוקר טוב שלום רב.

חסאן אבו אלקיעאן: אני מהיישוב הבדואי הלא מוכר אום אלחירן.

חסאן אבו אלקיעאן: הרחק מחורה 4 קילומטר.

חסאן אבו אלקיעאן: אני אב ל- 14 ילדים.

חסאן אבו אלקיעאן: אני עצמאי.

חסאן אבו אלקיעאן: אני אדם שחי על גידול צאן.

חסאן אבו אלקיעאן: לאחרונה, ב- 25 לחודש שעבר פשוט מאוד המנהלת, הסיירת הירוקה, משרד הפנים הרסו לי את הבית, החרימו לי את כל הציוד כולל החלב של הילדים כולל הטיטולים כולל הפיתות שאשתי מכינה חיכו עד שהיא סיימה להכין את הפיתות, החרימו לי את הפיתות.

חסאן אבו אלקיעאן: פשוט מאוד הרסו, החריבו הכל, העמיסו הכל מה שהצליחו להעמיס העמיסו בקונטיינר והחרימו לי הכל.

חסאן אבו אלקיעאן: נוסף לכך הרסו לי את הדיר, הדיר של הכבשים שזה מקור הפרנסה היחיד שלי.

משה שרוני: כמה צאן היה לך?

חסאן אבו אלקיעאן: היו לי 250 ראש, והותירו אותי בלי קורת גג, בלי פתרונות בחום של 40 מעלות.

חסאן אבו אלקיעאן: תודה רבה.

חיר אלדין אלבאז: אני מנהל רווחה בשגב שלום.

חיר אלדין אלבאז: לצערי חשבנו שגם בעניין רווחה נעסוק היום, בהמשך לקו שנקט בו מר פרץ אני חושב שמר פרץ נתן פתרונות שמצביעים שהכל אפשר.

חיר אלדין אלבאז: הוא נתן דוגמיות, קבוצת נשים שיוצאת לעבוד, קבוצת גברים שמוכנה להיכנס לתהליך הכשרה ולעבוד ומה שהיום צריך לעשות במקום לנסות להעביר אולי את הים בכפית, לעשות את העניין הזה כהחלטה לאומית לפתור את הבעיה של תעסוקה.

חיר אלדין אלבאז: לדעתי רק כך נפתור.

חיר אלדין אלבאז: פתרון לאומי של בעיית התוכניות, שזה בסדר עדיפות מאוד גבוה מבחינת המדינה.

חיר אלדין אלבאז: אני רק רוצה ברשותך להוסיף עוד נקודה, אנחנו רואים פה העובדים הסוציאליים בשטח.

חיר אלדין אלבאז: במקביל לבעיית התעסוקה שהיא מאוד בעייתית זה משליך על משפחות באופן מאוד ישיר מבחינת מצוקות רווחה.

חיר אלדין אלבאז: זאת אוכלוסייה שנמצאת באשכול אחד במדרג הסוציו-אקונומי שזה מהקשים שיש ביותר במדינה.

חיר אלדין אלבאז: לעומת זאת אין משאבים ואמצעי רווחה, לתת מענה אפילו ברמה של אוכל וספרים ובגדים לילדים.

חיר אלדין אלבאז: אנחנו יודעים שאנשים חיים באיכות סביבה או באיכות חיים מאוד נמוכה כי אין מי שישקיע שם, מבחינת העובדים הסוציאליים שצריכים להגיע לשטח ולתת פתרונות למשפחות כאלה אין את העובדים הסוציאליים האלה.

חיר אלדין אלבאז: סתם לצורך המחשה, ביישוב כמו שגב שלום שיש בו 6,000 נפשות יש עובד וחצי סוציאלי.

חיר אלדין אלבאז: ביישובים נניח כמו כסייפה שזה 10 או 11 אלף נפשות 3 עובדים סוציאליים.

חיר אלדין אלבאז: זאת אומרת גם אם אתה רוצה לבוא ולתת פתרון שהוא קצת יותר יסייע למשפחות במצוקה כתוצאה מאבטלה גבוהה הדבר לא בא לידי ביטוי.

חיר אלדין אלבאז: הנקודה האחרונה שרציתי להעלות, שגם עם כל הנסיונות לנסות להוציא את האנשים ממעגל האבטלה למעגל התעסוקה נתקלים בתופעות כמו הסעות והזכירו את זה קודם.

חיר אלדין אלבאז: משפחה או אדם שבא לעבוד בבאר שבע שגר באלהוושע או גר באבוקרינה לפעמים ההוצאה על הסעות להגיע למקום התעסוקה הן חצי מההכנסה שלו מאותו מקור תעסוקה.

חיר אלדין אלבאז: כפי שהוזכר מקודם כל מקומות התעסוקה שמוצעים לנו הם ברמה של הכנסה נמוכה.

חיר אלדין אלבאז: ברמה של הכנסה למשפחה שהיא מאוד נמוכה.

סולמיאן אל אסעם: אני רוצה להתייחס לנקודה אחת.

סולמיאן אל אסעם: מדובר באוכלוסייה ששני שליש ממנה אם לא יותר היא אוכלוסייה צעירה.

סולמיאן אל אסעם: אוכלוסייה בדואית ואנחנו מדברים על שיעורי אבטלה זה משקף רק אנשים שעל פי חוק הם רשאים לדרוש עבודה ולהתייצב בלשכת התעסוקה כאשר אוכלוסיית כלומר 18 עד 21 הם לא נכללים בקטגוריה הזאת והם כלומר במסות גדולות מאוד והם לא מיוצגים.

משה שרוני: אנחנו יודעים את זה.

סולימאן אל אסעם: הבעיה השנייה, אני חושב שגם שלפני שמציעים גם מקומות תעסוקה שזה מאוד חשוב צריך להנחיל את הערך של עבודה בקרב האוכלוסייה הזו.

סולימאן אל אסעם: יותר להשקיע משאבים כדי ללמד את האוכלוסייה גם לחפש וזה כלומר קורסים שנעשו בתחום חיפוש עבודה, זה נתן הרבה מאוד תוצאות חיוביות.

אברהים אל אטרש: בוקר טוב לכולם, אם אנחנו מדברים על אבטלה אני רואה שבדרום יש ממשלה אחרת.

אברהים אל אטרש: שמעוניינת שהאנשים יהיו מובטלים.

אברהים אל אטרש: למה מעוניינים?

משה שרוני: מי מעוניין?

אבהים אל אטרש: המדינה.

אבהים אל אטרש: ואני אגיד לך למה.

אבהים אל אטרש: הסיבה, אני מדבר על למשל הרבה משפחות בדרום חיות על גידול צאן.

אבהים אל אטרש: שם מקפידים, מי שמגדל צאן מקפידים עליהם, למשל אתמול, בן אדם הולך עם עדר בשביל לפרנס את הילדים שלו, באה הסיירת הירוקה ולקחה את העדר, העדר שלו עכשיו נמצא בהתחלת הסגר.

אבהים אל אטרש: במקום שיעזרו לאנשים, יפחיתו מהאבטלה הם מעלים את האבטלה.

אבהים אל אטרש: הרבה משפחות שם חיות על גידול צאן.

אבהים אל אטרש: בדרום שם לא מאפשרים לאנשים לא לגדל.

אבהים אל אטרש: לא רוצים שאנשים יחיו בכבוד.

אבהים אל אטרש: אנחנו רוצים שאנשים יחיו בכבוד, לאפשר להם, בן אדם צריך לפרנס את הילדים למה לא מאפשרים להם?

משה שרוני: כן אדוני, אני הבנתי.

משה שרוני: אני שמח קודם כל שהיה דיון אצלי בוועדה ואני רוצה לסכם את הנושאים.

משה שרוני: מהנתונים שהציג בפני הוועדה מרכז המחקר והמידע של הכנסת בנושא הבדואי בשוק העבודה בישראל עולה כי אין נתונים על מצב התעסוקה בכלל אוכלוסיית הבדואים בישראל וכן קשה מאוד להעריך את חומרת המצב בתחום זה.

משה שרוני: מהנתונים שיש על כמה מהיישובים הבדואים המוכרים עולה כי: 1 - היישובים הבדואים שיוצגו מדורגים באשכולות הנמוכים ביותר בדרוג החברתי כלכלי של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה.

משה שרוני: 2 - שיעור השכירים והעצמאים ביישובים אלו המשתכרים עד שכר מינימום גבוה בהרבה מהשיעור הארצי.

משה שרוני: אוכלוסיית דורשי העבודה בנגב מאופיינת בין השאר בכך שרובה מורכבת מחסרי השכלה פורמאלית או מבעלי השכלה נמוכה.

משה שרוני: שיעורי האבטלה ביישובים הבדואים גבוה בהרבה מהשיעור הארצי וגם שיעור מקבלי הבטחת הכנסה ביישובים אלה גבוה בהרבה מהשיעור הארצי.

משה שרוני: הוועדה קוראת ללשכה המרכזית לסטטיסטיקה וכן למשרד התעשייה המסחר והתעסוקה האמון על נושא התעסוקה לאסוף מידה על כלל האוכלוסייה הבדואית בישראל בצפון ובדרום כדי שניתן יהיה ללמוד על מצב התעסוקה באוכלוסייה זו.

משה שרוני: הוועדה קוראת לראש הממשלה להקים ועדת שרים בראשות ראש הממשלה ובהשתתפות שר האוצר, הפנים, התעשייה, החקלאות והשיכון.

משה שרוני: ועדת השרים תכין תוכנית לאומית שתתמודד עם הבעיות של האוכלוסייה הבדואית בתחומים של בעיית האדמות, המים, מקורות התעסוקה, ויצירת שוויון הזדמנויות לאוכלוסייה זו.

משה שרוני: הוועדה מברכת את היוזמות של משרד התמ"ת ושרות התעסוקה למתן הכשרה מקצועית ועידוד יצירת מקורות תעסוקה אך קובעת כי יוזמות אלו מעטות מידי והפתרון שהן נותנות מצומצם ביותר.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד התמ"ת לתמוך ולעודד יוזמות מקומיות ליצירת מקורות תעסוקה בשיתוף פעולה עם הגורמים הרלוונטיים ביישובים הבדואים.

משה שרוני: הוועדה תקיים ישיבת מעקב בעוד כמה חודשים לקבלת דיווח של משרדי הממשלה על הצעדים שננקטו לקידום המלצות הוועדה.

משה שרוני: אני רוצה להודות לכולכם.

משה שרוני: תודה רבה.