ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 322, 2007-07-18 10:30

גלעד ארדן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

גלעד ארדן: על סדר היום בקשה לדיון מחדש של חבר הכנסת דב חנין בהצעת חוק לתיקון פקודת התעבורה (מס' 81)(חובת חבישת קסדה), התשס"ז-2007, שלי, שאושרה בוועדה ביום 2.7 לקריאה שנייה ושלישית.

גלעד ארדן: מפאת אבל שחבר הכנסת חנין היה נמצא בו, וכולנו מאחלים לו שלא יידע עוד צער, הוא לא יכול היה להיות נוכח בישיבה, ולכן הוא ביקש דיון חדש בנושא.

גלעד ארדן: אני רוצה לציין שבהמשך לכל העמדות של הרופאים וארגוני הבטיחות שהציגו עמדה אחידה לגבי תמיכה בהצעת החוק והחלתה לגבי כל הגילאים, נתקבל היום מכתב בוועדה מלשכת המשנה למנכ"ל משרד הבריאות, ד"ר בועז לב, שכותב גם כרופא וגם כרוכב אופניים, ומבקש מהוועדה להחיל את חובת חבישת הקסדה לכלל האוכלוסייה ובכל סוגי הדרכים, עירוניות ובין עירוניות.

גלעד ארדן: כותב שלחוות דעתו, "הקסדה תמנע את רוב חבלות הראש בקרב רוכבי האופניים, אל לנו לפטור מחובה זו את אוכלוסיית הבגירים הרוכבים בדרכים עירוניות, שכן גם רוכבים אלו עלולים להיפגע בראשם, אם עקב נפילה עצמית ואם עקב הטחת ראשם בדרך עקב פגיעת רכב.

גלעד ארדן: אין ספק כי גם במקרים אלה קסדה תמנע או תמתן את החבלה בראשם, כמו כן חשוב לציין כי ילדים מושפעים בעיקר מחיקוי מבוגרים ולא נוכל לצפות מהם להטמיע את חשיבות חבישת הקסדה כאשר האוכלוסייה המבוגרת מסביבם אינה חובשת קסדה".

גלעד ארדן: כדי להתרשם הבאתי את הקסדה שלי, כיוון שנטענו טענות גם לגבי הקושי לבעלי זקנים, גם לגבי העובדה שזה יגרום ל-30% מרוכבי האופניים להפסיק לרכב על אופניים, אז מי מחברי הכנסת שרוצה להרגיש את המשקל או לנסות את זה כדי להחליט האם הוא חושב שיש בטענה הזו מידה של צדק ובהתאם לזה להצביע, מוזמן.

גלעד ארדן: בבקשה, חבר הכנסת חנין.

דב חנין: תודה, אדוני היושב ראש.

דב חנין: כולנו מעוניינים בבטיחות רוכבי האופניים, ואנו מעוניינים לקדם בנושא הזה הסדר שיבטיח אותם ככל האפשר בצורה נכונה ושקולה.

דב חנין: נקודת המוצא החברתית שלנו היא שאופניים הם דבר טוב – בריאותית, תחבורתית וסביבתית.

דב חנין: אנו רוצים לעודד אנשים לנסוע באופניים ולהימנע מאפקט שמונע את ההתלהבות לנהוג בהתנהגות מסוימת.

דב חנין: ההגנה על רוכבי אופניים היא מכלול של צעדים, ובתוך המכלול הזה יש מקום גם לקסדות.

דב חנין: בנושא הזה ראוי שנלמד מהעולם, אנו שואפים להיות מדינה מתקדמת אך בתחום האופניים לצערי איננו מהמתקדמות שבמדינות.

דב חנין: יש מעט מאוד מדינות בעולם שיש בהן חוקי קסדה וגם בהן חוקי הקסדה הם דיפרנציאליים ברובן, כלומר מבחינים בין גילאים, אפילו בספרד מבחינים לפי עונות השנה, מבחינים לפי סוגי הכבישים.

דב חנין: בכמה מקומות יש מגמה של נסיגה מהסדרי קסדות, למשל בטריטוריות של אוסטרליה, שם היה הסדר של חובת קסדות, אני שומע שיש נסיגה מהחובה הזו.

דב חנין: הנושא סבוך, יש התנגדות חריפה לחובת הקסדות בעולם, אבל אני לא הולך לעמדתם של הרדיקלים כמו פדרציית רוכבי האופניים באירופה, הארגון הגדול ביותר של רוכבי אופניים בעולם, שכמובן מתנגדת לחלוטין לחבישת קסדות, אני גם לא הולך לשיטתם של ארגון הרופאים בבריטניה שגם הוא בדיונים שהיו בתחילת שנות ה-2000 חזר והביע עמדה של התנגדות משיקולים רבים.

דב חנין: אני מציע הסדר מאוזן, כך גם הבנתי את דבריך בכנסת בעת הדיון בקריאה הראשונה, אני מבין שמאז היו דיונים גם בוועדה, וכמובן, זכותו של כל אחד, גם שלך, לשנות את הדעה.

גלעד ארדן: לא התחייבתי.

גלעד ארדן: התחייבתי להיפגש עם הארגונים, לשמוע אותם בלב פתוח ובנפש חפצה, וכך עשיתי, ובסוף השתכנעתי אחרת מהם.

גלעד ארדן: אגב, איגוד האופניים תומך בהצעת החוק.

דב חנין: אך קהילת רוכבי האופניים בישראל היא קהילה גדולה, והארגונים הסביבתיים, שהיא חלק ממנה, מתנגדים לחוק הזה ותומכים בפשרה מהסוג שאני מתכוון להציע.

דב חנין: אני רוצה לומר למען הפרוטוקול: אכן לא התחייבת לדבר, אדוני היושב ראש, אמרת שתהיה מוכן לדיון, והבנתי את עמדתך כעמדה שתשקול בחיוב הסדר מאוזן.

דב חנין: אני מבין שרוב חברי הוועדה בעד החלת העיקרון של חובת חבישת קסדות, והשאלה שנותרה בפנינו היום ברביזיה הזו היא שאלה של מידתיות.

דב חנין: צריך לענות עליה לפי שיקולים חברתיים, כמובן ששיקול מרכזי בהם הוא הבטחת הבטיחות של רוכבי האופניים.

דב חנין: אנו צריכים לשאול היכן חשוב במיוחד שאנשים יחבשו קסדות בעת נהיגה באופניים, והתשובה שלי היא שלוש קבוצות עיקריות; ילדים – נקודת המוצא שלי, ונמצאים פה נציגי ארגון בטרם, שאני שותף להשקפת העולם שאומרת שילדים אינם מבוגרים קטנים, וראוי שלגבי ילדים נחיל נורמות אחרות ממה שמחילים על מבוגרים.

דב חנין: לילדים יש שתי בעיות עיקריות בעת רכיבה על אופניים, אחת זו בעיה של הילדים הקטנים יותר, של חוסר יציבות ושיווי משקל, ובעיה שנייה שלצערי מאפיינת את הנוער, היא בעיה של חוסר אחריות לפעמים והתפרעות בזמן רכיבה על אופניים, לכן אני מציע להחיל את ההוראה כך שתחול על גילאים מסוימים, על ילדים ובני נוער, כך אני מבין גם את המאמר של מקרסון, שהועבר כאן דווקא מטעם מצדדי החוק הזה, הוא מתייחס לילדים ובני נוער.

דב חנין: קבוצה שנייה שאני מציע להחיל עליה את החובה היא קבוצה של ספורטאים, רוכבי אופניים אתגריים או רוכבי אופניים תחרותיים, רוכבי אופניים במסלולי שטח או בכל נסיעה במקום שבו יש סכנה גדולה יותר לנפילה, אם זה בגלל המסלול, בגלל האופי של הרכיבה, התחרותי או האתגרי.

דב חנין: קבוצה שלישית היא קבוצה של רוכבי אופניים שרוכבים בכבישים בין עירוניים, בשולי כבישים בין עירוניים, זו רכיבה שלצערי הגדול היא מסוכנת לא בגלל רוכבי האופניים כמו בגלל היעדר מוחלט של תשתיות והמהירות הגבוהה מאוד של כלי הרכב הממונעים שנוסעים שם.

דב חנין: אדוני היושב ראש, כך אני חושב שנוכל להציע, אם תתקבל ההצעה לקריאה שנייה ושלישית, חוק שגם תהיה לו הסכמה חברתית יותר רחבה, בהנחה שתתקבל דעתי, שאולי בעוד שנה, אם החוק הזה יוכיח עצמו מאוד באותן קבוצות, תבואו לכנסת ותגידו: הצלחנו ובאותן קבוצות שבהן התחלנו על בסיס של הסכמה חברתית רחבה, ואני חושב שהסכמה חברתית חשובה פה, אנו מציעים להתקדם הלאה ולהחיל את זה על קבוצות נוספות על בסיס הניסיון שהצטבר.

דב חנין: תודה.

רונית תירוש: אחי מאושפז החל מאתמול בלילה בבית חולים משום שרכב על אופניים בתוך כתלי העיר תל אביב והוא בגיר, ומזל שהוא רכב עם קסדה, אז הוא רק שבר צלעות.

רונית תירוש: פגיעת ראש היא במרבית המקרים היא בלתי הפיכה.

רונית תירוש: עם צלעות שבורות אפשר להתמודד – שלושה חודשים וזה יעבור, בעזרת השם.

רונית תירוש: הניסיון לעשות בידול בחוק והחלה של החוק, ייצא שכרה בהפסדה, בעיקר כשעושים הפרדה בין בגירים וילדים.

רונית תירוש: בכובע או בקסדה החינוכית שלי אני אומרת שזה מודל רע מאוד, כשילד אומר: אבא לא, אז למה אני כן?

רונית תירוש: לך תסביר לו: אתה קטן, ואתה לא אחראי, כלומר כל המסרים השליליים נביא בפניו כדי לתרץ, למה הוא חובש קסדה ואביו לא.

רונית תירוש: אני חושבת שהדוגמה ההדדית הזו היא נכונה, ראויה, ראוי שההורים ילמדו מהילדים.

רונית תירוש: המסר פה צריך להיות ברור לדורותיו, ואי אפשר לומר: עד גיל מסוים זה כך ואז זה אחרת.

רונית תירוש: לכן אני אומרת שוב, שאפילו הצלנו נפש אחת הצלנו עולם מלא.

רונית תירוש: צריך לחייב בחוק את נושא הקסדה.

רונית תירוש: הטיעון היחיד ששמעתי, ובעיניי הוא לא שווה ערך אל מול ההצדקה של ההחלה הכללית, זה שזה ירתיע אי אילו אנשים מלצאת לרכיבה, כי לחבוש קסדה זה סיפור כביכול.

רונית תירוש: אני תומכת בעמדתי המקורית ואעשה הכל כדי שהיא תעבור.

רונית תירוש: אגב, נאחל החלמה מהירה לאחי, רפואה שלמה.

יעקב כהן: מלכתחילה הייתי בדעה שאת הנושא של קסדה לרוכבי אופניים צריך להחיל רק בבין עירוני, אבל נאמר שהייתי מסכים גם בעירוני.

יעקב כהן: מה שלדעתי לא בא בחשבון זה על קטין.

יעקב כהן: זה לא מעשי.

יעקב כהן: ילד בא הביתה, הורים בעבודה, הוא לוקח אופניים, רק אם הוא נמצא עם אבא שלו?

יעקב כהן: חוק שהקטין נוסע עם אביו – אביו צמוד אליו?

יעקב כהן: אם אתם רוצים להיות כנים, מה זה נקרא שהאב במחיצתו?

יעקב כהן: הוא רץ אחריו?

גלעד ארדן: יש גם עניין של הגיון סביר של שוטר.

גלעד ארדן: אם ההורים לידו – הם לידו.

יעקב כהן: הילד לא מודע לחוק.

יעקב כהן: ילד בגיל 5?

יעקב כהן: איזה סוג אופניים?

יעקב כהן: יש לי נכד, קניתי לו בגיל 4 אופניים- -

גלעד ארדן: זה לא כולל תלת אופן.

עדנה צונץ: אתה מלמד אותו ליטול ידיים בבוקר מאז שהוא נולד.

עדנה צונץ: תלמד אותו גם את זה.

יעקב כהן: אני מסכים עם המשל שלך ושמח לשמוע אותו.

יעקב כהן: אם את רוצה להיות מציאותית, הילד לא הולך ללבוש קסדה, רק אם אני אהיה אתו ורץ אחריו.

יעקב כהן: זה לא מעשי.

יעקב כהן: בכל אופן, לדעתי, עיקר ההתמקדות צריכה להיות בכביש בין עירוני, בכביש ראשי, לא כשמישהו יוצא לשדרה או למכולת, גם מבוגר – לא זה המדובר.

גלעד ארדן: אני רוצה להסביר תהליך כדי שאנשים לא ייפגעו וייעלבו.

גלעד ארדן: אין פה דיון מחדש אלא אם יהיה רוב בקרב חברי הכנסת שיחליטו לפתוח לדיון מחדש, כי החוק בעצם אושר.

גלעד ארדן: לכן אני מעלה את בקשתו של חבר הכנסת חנין לפתוח לדיון מחדש את הצעת החוק.

גלעד ארדן: מי בעד הצעתו של חבר הכנסת חנין לפתוח מחדש את הדיון בהצעת החוק?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: הבקשה נדחתה, החוק אושר.

גלעד ארדן: תודה רבה, הישיבה נעולה.