ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 458, 2007-07-09 12:40

אלי אפללו: שאלה להבהרה – אם הוא שוהה 4 ימים?

איריס ויינברגר: 4 ימים- הוא יהיה זכאי.

שגית אפיק: זה יוצא החמרה מסוימת בין היום השני ליום השלישי, ביחס למצב הקיים.

ניסן סלומינסקי: רוב היוצאים במעברים האלה – לכמה זמן הם יוצאים?

בועז סופר: עד שבוע.

איריס ויינברגר: גם הסכנה היתה של ניצול לרעה.

שי חרמש: אחד ל- 100 אלף – מה זה משנה?

ניסן סלומינסקי: יכול להיות - - שהפטור הזה - - ייצא וייכנס.

בועז סופר: הרעיון הוא לנסות למנוע ניצול לרעה.

איריס ויינברגר: ההערכה היא כזו: כשאדם יוצא דרך האוויר הוא חייב להוציא סכום נכבד מכיסו בשביל הטיסה, וכו', ואז המחשבה היא שאדם לא יטוס רק בשביל ה- duty free, רק בשביל הפטור ממס.

איריס ויינברגר: פה הוא יכול לעבור - -

אלי אפללו: אנחנו נישאר עם הבקשה – על פי מה שהגישו.

איריס ויינברגר: יש תיקון נוסף – הנושא של ההשוואה.

איריס ויינברגר: פסקה 2- תושב חוזר.

איריס ויינברגר: אני רוצה להבהיר: בנושא של המעבר היבשתי – בעיקר יש כאן הטבה ולא החמרה.

איריס ויינברגר: זה רלבנטי גם לצו תעריף המכס, וזה תיקון מקביל.

איריס ויינברגר: צו מס קניה –פטור מגיע אליכם לפני פרסום, וצו תעריף המכס מתפרס, היות והיה מדובר על העלאה של יום אחד, אז פרסמנו ואתם אמורים לאשר את ההעלאה.

איריס ויינברגר: התיקון הנוסף, ב- (ב) יש כאן הטבה בצו מס קניה – פטור, לתושבים חוזרים, שיש להם פטור גם כך על חפצים ועל חפצי בית.

איריס ויינברגר: עשינו תיקון שיצר מצב שאם אדם קיבל בעבר פטור ויצא את הארץ, ושב לכאן – אמרנו שהוא לא יוכל לקבל פטור שנית.

איריס ויינברגר: כשבחנו את זה, ראינו שיש צורך.

איריס ויינברגר: יש היום סיטואציות שאנשים עולים לארץ, יוצאים וחוזרים אחרי 6 או 7 שנים, ובעצם, המצב שלהם הוא כמו תושב חוזר שצריך לקבל שוב את מלוא הזכויות ולסייע לו.

איריס ויינברגר: ולכן קבענו תקופת צינון של 6 שנים.

אלי אפללו: מי בעד?

אלי אפללו: מי נגד?

אלי אפללו: מי נמנע?

אלי אפללו: תודה, אושר.

אלי אפללו: אנחנו עוברים לצו תעריף המכס והפטורים ומס קניה על טובין – תיקון מס' 16.

בועז סופר: שני נושאים שעניינם מכס על תוצרת חקלאית.

בועז סופר: הראשון – עגלים.

בועז סופר: העגלים היום פטורים ממס, עד 240 ק"ג.

בועז סופר: אנחנו קוראים לזה "עגלים לפיטום", ולכן המכס הוא אפס.

בועז סופר: כאשר אנחנו מדברים על מעל 240 ק"ג המכס הוא כשקל לקילו.

בועז סופר: שוקלים משלוח שלם, ואני לא אלאה אתכם בפרטים הטכניים – ואז, מחשבים ממוצע.

בועז סופר: מה שקורה זה ששיעור המכס השולי על עגלים שמשקלם 242 ק"ג, 245 ק"ג ו- 247 ק"ג, הופך להיות גבוה מאד וחשבנו ליצור איזושהי הדרגה.

בועז סופר: לכן, הצו שמונח לפניכם אומר את הדבר הבא- עד 240 ק"ג, אין שום הבדל, יש מכס של אפס.

בועז סופר: מעל 250 ק"ג גם אין שום שינוי, ובין 240 ל- 250 ק"ג קבענו בתיאום עם משרד החקלאות מכס קצוב של 25 שקלים.

בועז סופר: בפועל – זו רק הורדה.

בועז סופר: יש אפשרות תיאורטית שזה יהיה העלאה, אבל בפועל זו רק הורדה, החלקה, סיוע - -

ניסן סלומינסקי: 240 ק"ג זה משהו שרירותי או - -

בועז סופר: זה היה 220 ק"ג.

בועז סופר: כדי להוריד את המכס על הפיטום ובתיאום - עלינו ל- 240 ק"ג, ובמקרה הזה אנחנו פשוט רוצים למנוע את השרירותיות – כלומר, עד הגיע עד ל – 241ק"ג, הוא כבר ממוסה - -

ניסן סלומינסקי: העגלים האלה מגיעים באוניות?

בועז סופר: כן.

ניסן סלומינסקי: בצורה כזו ששם אם הם מרזים – הם מורידים את גובה המשקל שלהם, ואחר כך הם מתחילים להעלות.

ניסן סלומינסקי: ככה אף אחד לא ישלם מס.

בועז סופר: יש הבדל בין עגלים לפיטום לבין עגלים לשחיטה.

בועז סופר: כאשר אתה מביא עגל לפיטום הרעיון הוא שאתה נותן למגדל - - הוא זה שבעצם מגדל אותו.

בועז סופר: הבאת את חומר הגלם, הוויכוח על הממוצעים - - ניסן סלומינסקי: לא מביאים עגלים כבדים?

בועז סופר: ראה זה פלא- אדם או יבואן לא יודע מה יהיה המשקל הסופי.

בועז סופר: לכן, באנו ואמרנו – בואו וניצור מעין מדרגה, לא משהו שהוא שחור ולבן.

חיים אורון: לפי דעתי, הנושא הזה, כאשר אני הייתי שר חקלאות גרם למשבר עולמי עם האוסטרלים.

חיים אורון: מה היתה הטענה?

חיים אורון: בשלב מסוים רצו לשקול כל עגל, כי אמרו שהמשקל הממוצע - - זה היה הפתרון היחידי שהאוסטרלים אולי היו מוכנים לקבל, כי הם אמרו: המשקל הממוצע הוא 240 ק"ג אבל יש בתוכו עגלים של 400 ק"ג, ועגלים של 100.

חיים אורון: עגלים של 400 ק"ג הולכים ישר לשחיטה, וכל ההתנגדות של החקלאים, בצדק, היתה שזה היה רגיל להביא עגלים לשחיטה ולא עגלים לפיטום.

חיים אורון: כל הטכנולוגיות שהצענו למכס איך לשקול כל עגל בירידה מהאוטו – נדחו.

קריאות: - - -

חיים אורון: אז הוויכוח על הממוצעים - -

קריאות: - - -

צביקה כהן: יש את המשחקים על ה- 190 ו-270.

צביקה כהן: יש קצת, אבל זה לא ברמה של ה- 400-500.

בועז סופר: אנחנו קשובים, ערים - -.

אלי אפללו: טוב.

אלי אפללו: נעבור לדבר הבא –

בועז סופר: חימצה טריה.

בועז סופר: למעשה, אנחנו מבקשים למנוע פה ויכוחים וחיכוחים.

בועז סופר: הלכה למעשה, החימצה מגיעה רובה ככולה מיובשת ולכן, הפרט מכס שמאפשר יבוא במכס מופחת של חימצה טריה זה בבחינת פרצה שאנחנו היינו רוצים לסגור אותה.

בועז סופר: הוויכוחים והחיכוכים עם היבואנים הם כאילו לא ריאליים – הם אומרים שזו חימצה טריה, ואנחנו אומרים – אבל אין בשוק העולמי חימצה טריה.

בועז סופר: לכן, הסיטואציה נועדה לסגור פה פרצה במגדלים המקומיים.

אלי אפללו: יש מישהו שרוצה להעיר משהו?

אלי אפללו: מי בעד?

אלי אפללו: מי נגד?

אלי אפללו: תודה, אושר בלי מתנגדים ובלי נמנעים.

אלי אפללו: יש תיקון טעות טכנית, טעות סופר.

שגית אפיק: פה באמת מדובר בתיקון טעות סופר.

שגית אפיק: תקציב משרד מבקר המדינה מאושר על ידי ועדת הכספים.

שגית אפיק: הוא מתפרסם ברשומות לצדו של תקציב המדינה.

שגית אפיק: בתקציב שאישרה ועדת הכספים לשנת הכספים 2007 נפלה טעות סופר במספרי הסעיפים.

שגית אפיק: במקום 02, 06 ו- 02 07 נכתב בטעות 0207 0208.

שגית אפיק: נפלה טעות נוספת והיא נפלה במחלקת הרשומות בעת הפרסום עצמו.

שגית אפיק: מבקר המדינה פנה לוועדה וביקש לתקן את הטעויות.

שגית אפיק: אנחנו מציעים לתקן רק את הטעות הראשונה.

שגית אפיק: את הטעות השניה, שנפלה במחלקת רשומות יתקן משרד המשפטים אם הוא ימצא לנכון, ויפנה אלינו את הטעות.

שגית אפיק: התיקון לא נעשה מכוח סעיף 10 (א) לפקודת סדרי השלטון והמשפט כי תקציב מבקר המדינה לא עובר קריאות במליאת הכנסת אלא מאשר רק בוועדה.

שגית אפיק: לכן, הסמכות לתקן את הטעות היא בוועדה בלבד.

אלי אפללו: מי בעד?

אלי אפללו: מי נגד?

אלי אפללו: תודה, אושר.

אלי אפללו: אני מודה לכולכם, הישיבה נעולה.