ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 242, 2007-07-09 09:30

מיכאל מלכיאור: רבותיי, הנושא של ביטוח תאונות אישיות לתלמידים.

מיכאל מלכיאור: נושא שאנחנו מעלים גם בעקבות בקשה של ד"ר יצחק קדמן.

מיכאל מלכיאור: מדובר פה על הרבה מאוד כסף, שאנחנו אישרנו עכשיו לשלם.

מיכאל מלכיאור: אני למדתי את הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד שאחרי שלמדתי את הנושא אני הרבה יותר מבולבל ממה שהייתי לפני שלמדתי את הנושא ויש לי שאלות נוקבות פה למשרד החינוך וכל מי שאחראי להפעלה, גם לרשויות המקומיות ואני רוצה לשאול את השאלות.

מיכאל מלכיאור: שאלה ראשונה שיש לי, ואני מבקש שתרשמו את השאלות כי אני רוצה תשובות.

מיכאל מלכיאור: שאלה ראשונה, למה לא מספרים להורים מה מכסה הביטוח שהם עושים לילדים שלהם.

מיכאל מלכיאור: למה לא מספרים לכל הורה והורה מה יש בתוך הפוליסה, מה מגיע להם, מה לא מגיע להם.

מיכאל מלכיאור: שאלה שנייה, זה מאוד חשוב למה לא מספרים להורים כי כשההורים לא יודעים אז הרבה פעמים הם לא תובעים.

מיכאל מלכיאור: דבר שני, למה דורשים כפילויות למשל כשהורה כבר שילם את ה- 32 שקל שלו בשביל הביטוח, שמכסה את כל מה שהילד עושה, אחר כך הוא בא למתנ"ס ודורשים ממנו 32 שקל ביטוח, ואחר כך הוא בא לתנועת נוער ודורשים ממנו 32 שקל לביטוח על דברים שהוא כבר מכוסה.

מיכאל מלכיאור: עכשיו מאחר ושאלה ראשונה הוא לא ידע אז הוא משלם כי הוא חושב שזה מכסה את בית הספר והוא לא יודע שזה מכסה את הכל.

מיכאל מלכיאור: זאת השאלה השנייה.

מיכאל מלכיאור: שאלה שלישית, איך יכול להיות שיש הסכמים של עיריות.

מיכאל מלכיאור: למשל עיריית ירושלים, עיריית ירושלים הגיעה להסכם עם חברת ביטוח ועיריית ירושלים זו לא עירייה קטנה, יש שם למעלה מ- 200 אלף ילדים, הגיעה להסכם על בדיוק אותה פוליסת ביטוח שעולה 19 שקל.

מיכאל מלכיאור: אז איך יכול להיות שמספרים לנו שזה עולה 32 שקל ולא רק זה אלא מספרים לנו גם כמה הפסדים יש לחברת הביטוח על ה- 32 שקל שמשלמים ושוב אתם צריכים להכפיל כל סכום שאנחנו מדברים, אם זה דובר על ההסדר הביטוח הכללי אז למעלה מ- 900 אלף ילדים וזה חוץ מכל המועצות שהן לא נמצאות בתוך ההסדר.

חיים אמסלם: אז חברת הביטוח היא פילנתרופית גדולה.

מיכאל מלכיאור: לפי מה שהם מדווחים, גם במשרד החינוך וגם בחברת הביטוח זו רק מתנה שהם נותנים לילדי ישראל.

מיכאל מלכיאור: בסדר, אני מקבל את הנתונים כמובן, אני תמיד מקבל מה שאומרים לי אבל איך יכול להיות שבחברת הביטוח בירושלים לדוגמא, המתנה כל כך הרבה יותר גדולה.

מיכאל מלכיאור: דבר רביעי, איך יכול להיות שהרשויות המקומיות שעושה את הדבר הזה, שעושה את ההסכמים האלו, מענישים רשויות שהן שנה הגיעו להסכמים יותר טובים ויצאו מההסדר, שנה אחרי זה בודקים להם את פרופיל הביטוח, מה זה פרופיל הביטוח?

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים פה על נפגעות של הילדים, מה זה שונה ילד בחדרה מילד בפתח תקווה?

מיכאל מלכיאור: אני לא מבין את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: למה לא כל עירייה שרוצה להיות חלק מההסדר הכללי יכולה להיות חלק מההסדר הכללי?

מיכאל מלכיאור: ולמה לא תובעים את זה מחברת הביטוח בצורה חד משמעית?

מיכאל מלכיאור: שאלה חמישית, למה משרד החינוך במקום רק לשלוח איזה מסר מעורפל בתחילת השנה, שחייבים לעשות כך וכך, למה משרד החינוך לשם שינוי לא עושה מה שהחוק מחייב, שיפקח אם הדבר נעשה.

מיכאל מלכיאור: במיוחד שיפקח בנקודה, לדעתי, הכי קריטית, וזה שיש הרבה מקומות שדורשים סכום מסוים מההורים ומגיעים להסכמים אחרים עם חברות הביטוח ושמים את ההפרש בכיס של מי אני לא יודע.

מיכאל מלכיאור: אבל בבדיקות, ועשו פה עבודה מקיפה של המ.מ.מ זה לא בלשים, זה לא פיקוח, אנחנו לצערנו, כנראה, לא יכולים להחליף את העבודה שמשרד החינוך לא עושה כל השנה אף על פי שאני מוכרח להגיד שאם היה לכם עוד כמה שעובדים במשרד כמו שעובדים במ.מ.מ פה אז הדברים היו נראים אחרת.

מיכאל מלכיאור: אבל למה אתם לא יכולים לעשות את המינימום של המינימום של בדיקות, אפילו בדיקות אקראיות לעשות את מה שהחוק מחייב וזה פיקוח של השר שממונה, במקרה הזה השר שממונה זו שרת החינוך.

מיכאל מלכיאור: לא להפיל את זה על משרד הפנים ומשרדים אחרים כי הם לא הממונים על הנקודה הזו ולא יכול להיות ששמים כסף בכיס במועצות המקומיות שהן גובים גביית יתר.

מיכאל מלכיאור: אני לא הצלחתי להבין אם יש תקנות או אין תקנות.

מיכאל מלכיאור: מה שהצלחתי להבין שעובדים קשה מאוד במשרד החינוך בעקבות דו"ח מבקר המדינה משנת 2002, 2003, 2004, עובדים קשה מאוד להתקין תקנות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שאתם עובדים קשה מאוד אבל זה לא מספיק קשה.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שעוברים כל כך הרבה שנים על דבר שהוא מחויב לפי כל הילדים במדינת ישראל ושאתם עדיין עובדים על התקנות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שזה מסובך ואני מבין שזה קשה ואני מבין שאין לכם כוח אדם אבל תגמרו את התקנות ריבונו של עולם, איך יכול להיות דבר כזה.

מיכאל מלכיאור: ואם צריך שינוי חוק, מה שמבקר המדינה הציע, אני מבין שמשרד החינוך לא חושב שצריך שינוי, לא משנה.

מיכאל מלכיאור: אם צריך שינוי חוק נעשה שינוי חוק.

מיכאל מלכיאור: נבדוק את זה ונעשה שינוי חוק כמו בכל דבר אבל לא להשאיר את הדברים האלו פתוחים.

מיכאל מלכיאור: אלו השאלות הראשונות שלי.

מיכאל מלכיאור: יש לי עוד כמה אבל אני לא רוצה להכביד עליכם.

מיכאל מלכיאור: לפני שאתם עונים אז הרב אמסלם רוצה להוסיף עוד שאלה.

חיים אמסלם: אני מבין שחברת הביטוח היא באמצעות החברה למשק וכלכלה של השלטון המקומי, שזו חברת כלל, כך אני רואה לפי הדו"ח של המ.מ.מ

יגאל שגיא: רק לגבי מחצית התלמידים.

מיכאל מלכיאור: אלה שבהסדר הכולל של הרשויות המקומיות זה קצת למעלה מ- 900 אלף ילדים.

חיים אמסלם: מתוך ה- 32 שקלים שההורים משלמים דמי ביטוח, כמה גובה חברת הביטוח בפועל על כל תלמיד.

חיים אמסלם: האם כל ה- 32 שקלים בדיוק הולכים שם?

חיים אמסלם: האם משהו נופל בדרך, נעצר בדרך?

מיכאל מלכיאור: יש 5% עמלה ועוד כל מיני דברים אבל בגדול זה הסכום.

מיכאל מלכיאור: יש תיקון לגבי המ.מ.מ

יובל וורגן: רק מילה אחת.

יובל וורגן: מכיוון שמהמסמך חולק לכולם, אני, העיר את תשומת ליבי עורך דין שגיא ובצדק, אם אתם יכולים לפתוח בעמוד 13 של המסמך אז תראו למעלה יש טבלה עם סכומים מאוד גדולים במיליוני דולרים אז נפלה שם טעות.

יובל וורגן: זה לא צריך להיות ₪, השורה הראשונה, תביעות ששולמו היא כלולה בשורה השנייה, תביעות זכויות ומשולמות.

יובל וורגן: ה- 65 מיליון דולר כלול בשורה השנייה של ה- 76 מיליון דולר.

יובל וורגן: לכן הסכום הכולל, השורה המודגשת צריכה להיות 86 ולא 151.

יובל וורגן: אנחנו נתקן את זה ונפרסם מחדש אבל בכל זאת שתדעו איפה ההבדל.

יצחק קדמן: אין לי שום תשובות, אני רוצה להודות לאדוני היושב ראש שסוף סוף פתח את הנושא הזה.

יצחק קדמן: זה נושא שמידי שנה באופן אוטומטי הוועדה מאשרת בלי לשאול שאלות.

יצחק קדמן: ובעיני זו אחת השערוריות הכי גדולות של תשלומי הורים ואני מרשה לעצמי לדבר פה גם כהורה.

יצחק קדמן: אני עד היום לא ידעתי איזו חברת ביטוח מבטחת את הילדים שלי, אף אחד לא אמר לי.

יצחק קדמן: אני עוד לא ראיתי מערכת שבה אתה נדרש לשלם כסף ואתה לא יודע למי אתה משלם אותו, אתה לא יודע מהן זכויותיך.

יצחק קדמן: אני אשאל עוד שאלה, אתה העלאת את זה באופן כללי, אנחנו טיפלנו במקרה של ילד שנפצע מבית ספר ופונה באמבולנס לבית חולים.

יצחק קדמן: ושאלתי, האם הפוליסה הזאת של הילד המבוטח מכסה את הסעתו לבית החולים.

יצחק קדמן: קיבלתי שלוש תשובות שונות לחלוטין מאנשים בתוך המערכת.

יצחק קדמן: שרת החינוך ענתה על שאילתה של חבר הכנסת אריאל לפני כמה ימים, ואני מודיע לכם מי שמצליח להבין מה אמרה שרת החינוך אני מוכן לתת לו פרס.

יצחק קדמן: תקראו את התשובה שלה, אי אפשר להבין שום דבר.

יצחק קדמן: מצד אחד כתוב שם על פינוי במסוק אבל אמבולנס זה לא מסוק, מצד שני כתוב שם שזה מכסה אבל מצד שני כתוב שזה לא מכסה.

יצחק קדמן: אי אפשר להבין בעניין הזה כלום.

יצחק קדמן: אחר כך כתוב שאם קופת חולים מכסה אז זה לא מכוסה.

יצחק קדמן: תסבירו בבקשה מה שכתוב פה לא רק לחברי הוועדה אלא גם להורה ממוצע.

יצחק קדמן: פנו אליי הורים הם לא מבינים שום דבר.

יצחק קדמן: פנה אליי הורה אחר ואמר, זה מכסה טיפול שיניים או לא מכסה טיפול שיניים כאשר מישהו נפל.

יצחק קדמן: אף אחד לא יודע את התשובה.

יצחק קדמן: אז אמרו זה מכסה בתנאי שאתה הולך לחברה מסוימת.

יצחק קדמן: הורה אחד התעקש ואמר לא רוצה ללכת לחברה הזאת, הוא התעקש מספיק טוב אז הוא קיבל את הכסף בגובה הסכום של החברה הזאת גם כשהוא הלך לחברה אחרת.

יצחק קדמן: הורים אחרים מקבלים תשובה לא, הלכת לחברה לא שלנו לא תקבל.

יצחק קדמן: אי אפשר יותר להמשיך במצב הזה.

יצחק קדמן: ההורים אין להם מושג.

יצחק קדמן: אומרים, מנהלת בית הספר יודעת.

יצחק קדמן: אני מודיע לכם גם מנהלי בתי הספר אין להם מושג.

יצחק קדמן: יש לי תשובות של מנהלי בתי ספר לגבי שאלות על ביטוח שעומדים בסתירה מוחלטת לחוזרי מנכ"ל של משרד החינוך.

יצחק קדמן: מה שהולך פה זה כאוס מוחלט ואני שואל מדוע אם אני כהורה משלם סכום למישהו לא יכול לקבל את התשובות המינימאליות.

יצחק קדמן: מי נותן התמורה?

יצחק קדמן: למי אני צריך לפנות ומהן הזכויות שלי?

יצחק קדמן: כל עוד לא ידעו את זה השערורייה תמשך.

יצחק קדמן: יש פה הרבה מאוד כסף שאינני יודע לאן הוא הולך בכלל.

איתן ויינריך: ארגון ההורים שלח לך כבר הרבה, גם לקודמיך, הרבה מכתבים בנושא הזה שצריך לעשות קצת סדר.

איתן ויינריך: ההרגשה שלי הייתה גם בישיבת ועדת ביקורת המדינה למען נושא הביטוח, ההרגשה שלי שמי שמקבל את ההחלטות לא מבין את הנושא של הביטוח ואז יש את כל הטלאים על טלאים על טלאים.

איתן ויינריך: לגבי הביטוח של מה שאתה משלם אחר כך, אני ראיתי את התוכנית הזו, ראיתי תוכנית טלוויזיה למה משלמים גם אחר הצהריים כשהילד מבוטח 24 שעות.

איתן ויינריך: אני נותן לך את התשובה, אני עשיתי עבודת מחקר, אני כאדם שלא מבין, אני כהורה שלא מבין, הלכתי ובדקתי.

איתן ויינריך: אני לא הלכתי לחפש פה פוליזם ולא שום דבר אלא הלכתי ובדקתי והתברר שיש מה שנקרא חוק ספורט.

איתן ויינריך: וחוק ספורט מחייב היום אגודות ספורט לעשות ביטוח ומאחר ובביטוח של חוק הספורט יש מה שנקרא כל מיני נושאים של שיקום אז הביטוח הוא שונה וברגע שהביטוח הוא שונה אז צריך לשלם גם פה וגם פה.

איתן ויינריך: למה?

איתן ויינריך: כי אנשים החליטו שקבעו את חוק הספורט, לא הבינו בזה, ואנשים שישבו והחליטו על ביטוח תאונות אישיות לא הבינו בזה ואז יש לנו שני מוצגים.

מיכאל מלכיאור: אני יודע את זה לכן בכוונה לא דיברתי על ספורט, דיברתי על תנועות נוער ודיברתי על מתנ"סים.

איתן ויינריך: תנועות נוער יש לנו בעיה של סיכול ובגלל זה הם צריכים לעשות משהו.

מיכאל מלכיאור: למה יש בעיה של סיכול?

איתן ויינריך: כי הם עושים טיפוס חבלים.

איתן ויינריך: בבית ספר לא עושים טיפוס חבלים.

יצחק קדמן: אבל אם אתה עושה טיפוס חבלים בבית, זה כן מכוסה.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אם אני מכוסה אז אני מכוסה גם אם אני נמצא בתנועת הנוער.

איתן ויינריך: בתנועות נוער לוקחים לך את החבות, הם לוקחים ממך ביטוח על צד ג'.

דן ידין: ביטוח תאונות אישיות הוא בנוסף לכל דבר.

דן ידין: הוא לא מבטל את המתנ"ס או את תנועת הנוער מהחבות שלהם בגין הנזק שנגרם.

דן ידין: לכן הם מבטחים את עצמם.

דן ידין: אין לזה שום קשר לנושא שהוועדה דנה.

איתן ויינריך: הערה אחרונה, וזו השאלה המרכזית כהורים, מתברר שהיום אין כתובת במיוחד בביטוחים הפרטיים, אין כתובת שהורה שבאמת קורה, הרבה הורים לא יודעים הרבה חוקים במדינה וכשקורה משהו אז הולכים או לעורך דין או שבודקים מה עושים.

איתן ויינריך: כשיש בעיה אז ההורים מתחילים ללמוד מה קרה.

איתן ויינריך: מתברר שברשויות, הייתי בקרית אתא רק לפני שבועיים כשהילד שם עם הגלגל נפל עליו והרג אותו, אז אני בא למשפחה היא לא יודעת כלום.

איתן ויינריך: אז מה היא עושה.

איתן ויינריך: היא צריכה לקחת עורך דין בשביל מה?

איתן ויינריך: בשביל דברים שמגיע לה.

מיכאל מלכיאור: שאלה טובה, תודה.

מיכאל מלכיאור: בבקשה, משרד החינוך, כולל הנושא הזה אגב, שאני חושב שזה כן נושא חשוב שהוסיף עכשיו שאדם ידע לא רק מה זכויותיו אלא גם מי הכתובת.

חגית מאיר: קודם כל החוק מחייב את הרשות המקומית לעשות ביטוח.

חגית מאיר: אנחנו מחייבים את בתי הספר להחזיק את הפוליסות ואת טופסי התביעה כך שמטבע הדברים הורה מיידעים את ההורים מידי פעם, אבל באופן כללי בית הספר הוא הכתובת.

חגית מאיר: שם הפוליסה שם טופסי התביעה.

חגית מאיר: זה בית הספר קיים.

מיכאל מלכיאור: אני מוכרח להגיד, גידלתי פה בארץ חמישה ילדים אף פעם לא יידעו אותי באף אחד מבתי הספר שהם היו פה אף אחד לא יידע אותי שיש הפוליסה בבית הספר, אל תמרחו אותנו.

חגית מאיר: זה לא "למרוח", נרענן נוהל.

מיכאל מלכיאור: לרענן נוהל שלא קיים באף מקום.

מיכאל מלכיאור: יש מישהו פה שאי פעם מישהו מסביב לשולחן הזה, שאי פעם שמע על דבר כזה?

מיכאל מלכיאור: שהודיעו לו בתחילת השנה שהפוליסה נמצאת בבית הספר וכל אחד יכול לגשת לקבל?

יצחק קדמן: היא גם לא נמצאת בבית ספר.

מיכאל מלכיאור: אני פשוט שאלתי אם יש מישהו, את כזאת?

דפנה הר אבן: כן.

דפנה הר אבן: ואני אגיד לך גם למה כי אני זו שיזמתי את זה.

דפנה הר אבן: בעירי רמת גן הייתי נציגת ההורים בוועדת הבריאות היישובית ובמשך שש שנים הוצאתי בתחילת השנה לכל ההורים את הנושא של ביטוח תאונות אישיות.

דפנה הר אבן: ואני רוצה עוד משהו,

מיכאל מלכיאור: קודם כל אני שמח שעשית את זה.

דפנה הר אבן: אף אחד לא היה אומר את זה, אבל אני רוצה להוסיף ברשותך עוד דבר מאוד חשוב.

מיכאל מלכיאור: את לא יכולה להוסיף עוד דבר, כי הם בזכות דיבור.

מיכאל מלכיאור: פשוט אין לנו זמן.

מיכאל מלכיאור: עכשיו מה קיבלנו עכשיו החלטה, למה לא לשלוח להם?

מיכאל מלכיאור: לא חייבים את כל הפוליסה, לשלוח להם מה הדברים במכתב בתחילת השנה.

מיכאל מלכיאור: מה מגיע לו, מי החברה, מה הכתובת אם קורה משהו.

קריאה: יחד עם טופס תשלומי הורים.

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: כשאתם שולחים, תשלחו את זה יחד.

חגית מאיר: זה לא אנחנו, זה הרשויות המקומיות צריכות להעביר מאחר וחובת הביטוח.

חגית מאיר: חובת הביטוח היא של הרשות המקומית ואתם תשמעו על זה יותר בהרחבה היא זאת שעושה את הביטוח לפי ההסדרים שלה.

מיכאל מלכיאור: כל זה אנחנו יודעים אבל כשאתם תחייבו אז תחייבו את הרשויות המקומיות לשלוח לכל הורה.

חגית מאיר: זה התיקון, שהרשות המקומית תחויב.

חגית מאיר: זה באשר לחייב מנהל.

חגית מאיר: באשר לתעריפי הביטוח שמאושרים כאן בוועדה.

חגית מאיר: אנחנו, שוב, דמי הביטוח נקבעים בשתי צורות בתלות ברשות.

חגית מאיר: ישנן רשויות שגובות במישרין מן ההורים באמצעות הוראת תשלום, ישנן רשויות שבהן בית הספר גובה ומעביר לרשות.

חגית מאיר: אלה שני ההסדרים המקובלים.

חגית מאיר: שוב, אין ביכולתנו לבדוק בכל רשות מהו הסדר ההתקשרות שלה עם חברת הביטוח.

חגית מאיר: לכן אנחנו מודיעים מידי שנה לפחות פעם או פעמיים בסיועם האדיב של שותפנו מהמרכז לשלטון מקומי, קודם כל מיידעים את הרשויות, שוב חובת מרעננים, חובת הביטוח, חובותיהם, דבר שני אנחנו מרעננים מידי שנה את חובתם שלא לגבות מעל לסכום ששילמו בפועל.

חגית מאיר: זו הדרך שאנחנו יכולים לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: אני לא שאלתי מה אתם עושים, שאלתי על מה שאתם לא עושים.

מיכאל מלכיאור: למה אתם לא מפקחים?

חגית מאיר: כי אין ביכולתנו לפקח על הרשויות המקומיות.

חגית מאיר: יש פה שאלה של סמכות, פיצול סמכות ואחריות משונה למדי בחוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אתם יכולים לפקח, עכשיו שמענו בהזנה, שרשויות מקומיות שהן לא עושות מה שנדרש, לא רק שאתם מפקחים אתם גם מענישים אותן ובצדק.

חגית מאיר: סליחה, ההשוואה שנעשית, נפלה פה טעות במסמך של מרכז המידע.

חגית מאיר: הסדר התשלומים לגבי ההזנה הוא שונה, הוא לא מוטל בחובה.

חגית מאיר: ההסדר הוא כזה שמשרד החינוך משלם לספקים של המזון ומקזז את החלק של הרשות מהסכומים שהוא מעביר לרשות.

חגית מאיר: לצערי מרכז המידע לא עלה על הנקודה הזאת שאי אפשר להשוות כי מדובר בשני הסדרים שונים ולכן,

מיכאל מלכיאור: השר ממונה ואחראי על ביצוע החוק.

מיכאל מלכיאור: אם השר לא מסוגל לפקח על זה אז השר לא יכול להיות אחראי לביצוע החוק.

מיכאל מלכיאור: אם זה מה שאת מודיעה לנו עכשיו אז בסדר.

חגית מאיר: לא.

חגית מאיר: אני אומרת שיש פה פיצול סמכות ואחריות.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מקבלים את זה, אז תפתרו את זה.

איתן ויינריך: אפשר לחייב מנהל להחזיק את הפוליסה?

איתן ויינריך: יבוא מפקח לבית ספר.

מיכאל מלכיאור: אדוני, אתה לא בזכות דיבור.

מיכאל מלכיאור: אני עכשיו מבקש, אנחנו לא נקבל את ההסברים כל פעם שאנחנו לא מסוגלים, אנחנו לא יודעים, אנחנו לא זה, וזה האחריות שלהם, אתם אחראים על ביצוע החוק.

מיכאל מלכיאור: מולנו, אתם אחראים על ביצוע החוק.

מיכאל מלכיאור: זה שיש לכם קבלני משנה שזה הרשויות המקומיות זה מקובל עליי.

חגית מאיר: הם לא קבלן משנה סליחה.

חגית מאיר: החוק מטיל עליהם במפורש את החובה.

מיכאל מלכיאור: החוק מטיל עליכם, עליהם את החובה לעשות את הביטוח.

מיכאל מלכיאור: זה אנחנו יודעים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדבירם על מי אחראי על ביצוע של החוק.

מיכאל מלכיאור: מי צריך לפקח.

מיכאל מלכיאור: בואו נגיד שהייתם יודעים שיש רשות מקומית שעושה מה שאנחנו יודעים שיש כמה רשויות שעושות שלוקחים כסף וזה לא הכסף שמשלמים עבור הביטוח, שמים את הכסף בכיס.

מיכאל מלכיאור: אם אתם יודעים שדבר כזה קורה אין לכם שום סמכות לעשות שום דבר?

חגית מאיר: היינו מעירים, היינו כותבים, אני הייתי כותבת ליועץ המשפטי של הרשות, הייתי מתריעה בפני הרשות.

חגית מאיר: אין לנו סמכות,

מיכאל מלכיאור: אבל אם אתם לא בודקים אתם לא יכולים להתריע.

מיכאל מלכיאור: לא נעשתה אפילו בדיקה אחת בשום מקום.

מיכאל מלכיאור: אז קודם כל פה יש לקונה מאוד גדולה.

מיכאל מלכיאור: הלאה.

מיכאל מלכיאור: איך יכול להיות, השאלות ששאלתי בבקשה.

חגית מאיר: לגבי תנועות הנוער והמתנ"ס אינני יודעת כנגד מה הם מבטחים.

חגית מאיר: זה נושא שאנחנו פשוט לא, אני לא יודעת על מה הם מבטחים, למה הם גובים.

מיכאל מלכיאור: תנועות נוער תחת איזה משרד הם בממשלת ישראל?

דורית מורג: אנחנו לא יודעים על מה מדובר אבל מדובר בתאונות אישיות שהם ביטוח להבדיל מתאונות אחריות כלפי צד ג'.

דורית מורג: צריך לבדוק, כשבאה טענה הזו שתנועות הנוער גובות בנפרד צריך לבדוק עבור מה הם גובים?

מיכאל מלכיאור: ומי צריך לבדוק את זה?

דורית מורג: אם יש תלונה כזו אז יבדקו את זה.

דורית מורג: אנחנו נבדוק.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אנא תבדקו את זה.

מיכאל מלכיאור: קדימה.

מיכאל מלכיאור: מה לגבי הסכומים האלה?

חגית מאיר: איזה סכומים?

מיכאל מלכיאור: מה ששאלתי, שאלה שנייה שלי, איך יכול להיות שבעיריית ירושלים מגיעים לסכום בשביל אותו מוצר שעולה 19 שקל כשבעיריות אחרות זה עולה 32 שקלים.

חגית מאיר: זה יוכלו לענות לך אנשי הביטוח.

חגית מאיר: אני אוכל רק להגיד באופן כללי שסכום של ביטוח למבוטח זה לא איזה מוצר שהמחיר שלו קבוע.

חגית מאיר: וכל מי שפה ביטח רכב יודע בדיוק שהוא מקבל הנחה בגין העדר תביעות, הוא מקבל הנחה בגין צי רכב שאינו דומה תשלום.

מיכאל מלכיאור: אני לא מקבל את ה, אנחנו לא מדברים פה על רכב.

מיכאל מלכיאור: התשובה היא לא תשובה כי אנחנו מדברים על תלמידים במדינת ישראל, על הסדר כולל.

מיכאל מלכיאור: אל תספרי לי שבגלל שבירושלים יש פחות תאונות ממה שיש בתל-אביב לכן זה עולה פה 19 שקל ושם 32 שקל.

דורית מורג: התקנות לפחות יתנו איזו אמירה אחידה לגבי חובת הביטוח.

דורית מורג: איזה פרמטרים צריכים להיכנס לביטוח.

דורית מורג: לא לגבי הכסף.

מיכאל מלכיאור: אבל אנחנו קיבלנו את אותם פרמטרים, אותם דברים נמצאים.

דורית מורג: על זה יענה מרכז השלטון המקומי.

מיכאל מלכיאור: חגית, מתי יגיעו פעם התקנות?

חגית מאיר: אני לא יודעת, כי אני לא מטפלת בחקיקתם, אלא אנשי המשפט.

דורית מורג: הם ממש בשלבי ביצוע אחרונים.

מיכאל מלכיאור: דורית איך יכול להיות שאין תקנות לחוק הזה?

דורית מורג: יש כאן מסכת תאום מורכבת.

דורית מורג: צריך את הממונה על הביטוח, צריך כדי לחייב בביטוח רשויות מקומיות ומערכת של ביטוח מינימום צריכה להיות כאן מערכת תאום.

דורית מורג: כמה פעמים התאום הזה,

מיכאל מלכיאור: מבקר המדינה אמר ב 2003, אני חושב שבאמצע 2007 הגיע הזמן שכבר יעשו, אז תעשו את זה.

יגאל שגיא: אני היועץ לנושא ביטוח של המרכז לשלטון המקומי והחברה למשק וכלכלה ואני מלווה את התוכנית הזו כבר הרבה מאוד שנים ואני אענה בקצרה לשאלות שלך עד כמה שאני יכול לענות.

יגאל שגיא: קודם כל למה לא מספרים להורים מה מכסה הפוליסה?

יגאל שגיא: מדי שנה בשנה במהלך חודשים יולי-אוגוסט כשמחדשים את התוכנית הזו שולחים לכל הרשויות המקומיות אלפים של מה שנקרא הסדר הכיסוי, זה מן חוברת כזו מהסוג הזה שבתוכה נמצאים כל הפרטים הרלוונטיים לביטוח הזה.

יגאל שגיא: כל בית ספר מקבל כמות די גדולה, מאות, של זפלרים של החומר הזה וכל מי שרק שואל אז מקבל את התשובות האלה.

יגאל שגיא: אנחנו יודעים שהם מעבירים את זה.

יצחק קדמן: שיקום הורה אחד שיגיד שראה.

יגאל שגיא: הפוליסה הזו, מה שיש בחומר הזה יש בו גם תמצית הכיסוי וגם את הפוליסה עצמה ויש בה גם את טופס התביעה והעובדה שמוגשות עשרות אלפי תביעות מידי שנה בשנה מלמדת על כך שאמנם מגיעים אל הטפסים האלה, מגיעים אל החומר הזה משום שאחרת אי אפשר היה למלא את הטפסים האלה.

יגאל שגיא: הטפסים נמצאים בכל בית ספר וכל תלמיד שנפגע פונה אל מזכירות בית הספר, מקבל גם את הפוליסה ומקבל גם את טופס התביעה.

יגאל שגיא: שאלת לגבי הנושא של כפילויות ביטוח.

יגאל שגיא: הביטוח שאנחנו מדברים עליו הוא ביטוח שנעשה על פי חוק, הוא חובה, כל שאר הביטוחים למעט מה שהזכיר איתן ביטוח לפי חוק הספורט הם לא ביטוחי חובה.

יגאל שגיא: אבל אתה יודע, גם לגוף האדם, לחייו של אדם אין שיעור, האחד מבטח את חייו במיליון שקל והשני מבטח את זה בעשרה מיליון שקל.

יגאל שגיא: כלומר, העובדה שעושים יותר מאשר ביטוח אחד אין בה פגם כשלעצמו אלא אם כן האיש אומר אה, אם הייתי יודע שיש ביטוח לא הייתי עושה את הביטוח הנוסף אבל זה לא בהכרח קיים והואיל ובאמת, כפי שצוין פה, הסיכון הוא קצת מוגדל באותם מקומות כמו בתנועות הנוער, מתנ"סים, עושים פעילויות נוספות מעבר לפעילויות הרגילות בבתי הספר, ומעבר לשעות הלימודים, הרי שבמקרה כזה כל אחד רשאי לעשות את אותו ביטוח נוסף אם הוא רוצה.

יגאל שגיא: אם הוא רוצה.

יגאל שגיא: מכל מקום לנו,

מיכאל מלכיאור: אני אגיד לך מה הבעיה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאתה גם מבין.

מיכאל מלכיאור: הבעיה שאף אחד לא יודע.

מיכאל מלכיאור: אם הייתם מיידעים את ההורים בדיוק מה מכסה הביטוח החובה אז הורים היו יכולים לשקול אם הם רוצים ביטוח נוסף לזה.

מיכאל מלכיאור: אתה גם לא יודע אם תנועת הנוער עושה בדיוק את אותו ביטוח כמו שעושה בית הספר.

מיכאל מלכיאור: אתה לא יודע, אנחנו דרשנו דבר פשוט, יחד עם המכתב ששולחים על תשלומי הורים תספרו להורים את עיקר מה שמכסה, הרי זה אחד המרכיבים, המרכיב המחייב בעצם היחידי בתוך תשלומי ההורים.

מיכאל מלכיאור: תיידעו את כל הורי ישראל מה זה מכסה, אחר כך הם יכולים לשפוט שהם מקבלים אחר כך בקשה לכסות בדיוק אותו דבר על ידי תנועת הנוער, אז הם יגידו זה כבר מכוסה.

מיכאל מלכיאור: אם יש עניין של צד שלישי ומי צריך לשלם זה סיפור אחר.

יגאל שגיא: לשאלה השלישית של אדוני לגבי הנושא של עיריית ירושלים.

יגאל שגיא: עיריית ירושלים לא מבוטחת באמצעות ההסדר הארצי של החברה למשק וכלכלה.

יגאל שגיא: אני מתייחס אך ורק למה שנעשה בחברה למשק וכלכלה ואני לא יכול להתייחס להסדרים אחרים, אני רק אומר שמרכז המידע עשה עבודה יפה אמנם וקיבלנו לפני כניסתנו לישיבה את החומר ואם יסתכלו ויסתכל אדוני במה שקובע, מה שמרכז המידע מדבר על מה שנקרא הנחות גבייה והשתתפויות עצמיות, יש לי חדשה בשביל אדוני, 32 שקלים פחות ההנחות שמפורטות פה זה 20 שקל.

יגאל שגיא: כלומר, עיריית ירושלים יכולה הייתה לשלם 20 שקל או כל גוף אחר שיש לו את אותו מספר תלמידים גם על פי ההסדר הארצי.

יגאל שגיא: חד משמעית.

יגאל שגיא: גלוי לעין.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אני רוצה לשאול אותך.

מיכאל מלכיאור: לפי ההנחות הללו, מי מקבל את ההנחה הזו?

יגאל שגיא: זה כתוב פה.

מיכאל מלכיאור: הרשות מקבלת את ההנחה?

יגאל שגיא: אדוני שאל, אני אענה ברשותכם.

יגאל שגיא: הרשות משלמת, מה היא גובה מהתלמידים אין לנו ידיעה על כך, אין לנו פיקוח על כך, אין לנו מעורבות על כך וזה גם ההסבר לאדוני ששאל את השאלה הבאה איך זה יכול להיות לגבי רשויות שנדרשות לשלם יותר אם הן עשו הפסקה במשך תקופה מסוימת.

יגאל שגיא: אנחנו יודעים מהגבייה מהרשות.

יגאל שגיא: לעומת זאת החוק מדבר על מה מותר וועדת החינוך של הכנסת, שאדוני יושב הראש שלה, מדבר על מה מותר לגבות מהתלמיד.

יגאל שגיא: יש פערים בין הדברים האלה וצריך להדגיש את הדברים האלה.

מיכאל מלכיאור: אבל זה ברור שאסור לגבות כסף שאתה לא משלם.

יגאל שגיא: זה לרשויות המקומיות ולפיקוח.

מיכאל מלכיאור: אין פיקוח.

יגאל שגיא: בסדר.

יגאל שגיא: אנחנו בוודאי שלא יכולים לפקח על כך.

מיכאל מלכיאור: מישהו יודע בעיריית ירושלים איך זה הולך?

מיכאל מלכיאור: יש פה הורים מעיריית ירושלים.

מיכאל מלכיאור: אתם יודעים?

מיכאל מלכיאור: כמה גובים מילדים בירושלים?

אתי בנימין: 28 שקלים.

מיכאל מלכיאור: אז זאת אומרת זה - 50% יותר מכמה שזה עולה.

מיכאל מלכיאור: זו פשוט גניבה.

מיכאל מלכיאור: אבל זה הכל בא, אני לא חס ושלום חושב שמישהו במזיד חושב לגנוב אבל הכל בא בגלל שהכללים, הדברים לא ברורים ואף אחד לא מפקח.

דורית מורג: אם העירייה גובה בניגוד לחוק סכומים יותר גבוהים ממה שעולה הביטוח שלה, יש את החשב, יש את המבקר זה לא עיריית, היא גוף ציבורי, זה לא.

יצחק קדמן: אבל משרד החינוך מפקח על העניין הזה.

יצחק קדמן: זה תשלומי חובה, אחרת למה זה בא לפה בכלל?

מיכאל מלכיאור: אין הגנה על זה, זה פשוט תרוץ.

מיכאל מלכיאור: משום מה, פה במקרה הזה זה היה 50%, אני שאלתי שאלה איך זה יכול שהם גובים שבהסדר כללי זה עולה 32 שקל ועיריית ירושלים זה הסכם של 19 שקל.

יגאל שגיא: עד 32.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: בהסדר הכללי הם כלל זה 32.

מיכאל מלכיאור: עם ההנחות אז ענה לי שאם היו עושים הסדר כללי היו מקבלים את זה ב- 20 שקל.

מיכאל מלכיאור: בסדר, על השקל הזה אני לא אתווכח.

מיכאל מלכיאור: אבל אז שאלתי כמה באמת גובים בירושלים כדוגמא, אז אמרו גובים 28 שקל.

מיכאל מלכיאור: אז אם משלמים וזה אני יודע 19 שקל, גובים 28, זה אומר ש- 50% איך נקרא לזה?

מיכאל מלכיאור: יש לך עוד דברים להוסיף לנו?

יגאל שגיא: השאלה הנוספת שאדוני שאל לגבי רשויות שפרשו מההסדר הארצי ורוצות לחזור אליו, הרי אנחנו יודעים מה סיבת הפרישה.

יגאל שגיא: סיבת הפרישה הייתה כי מישהו בחצר או באיזה שהוא מקום הציע מחיר יותר טוב.

יגאל שגיא: אבל אחרי שנה או שנתיים ולא חשוב כמה, כשהתברר שניסיון התביעות של אותה רשות מקומיות הוא ניסיון גרוע וביקש אותו מבטח אחר לעלות את המחיר הם באו ואמרו רגע, אנחנו רוצים לחזור, אצלך זה רק 32, שם פתאום גובים ממני 50, 60.

יגאל שגיא: אדוני, המחויבות, וזה כתוב ופורסם בכל מקום, כלפי הרשויות, ואני שוב מדגיש, אנחנו עושים הבחנה בין הרשות המקומית לבין התלמיד, כלפי הרשות המקומית קיימת כל עוד יש רציפות של ביטוח וזה כלל יסודי בענף הביטוח.

יגאל שגיא: אתה יכול אז ליצור מחויבות כלשהי ואם בשנה מסוימת או שנתיים מסוימות הניסיון שלהם הוא פחות טוב, עדיין ההסדר הכללי סופג את זה.

יגאל שגיא: לעומת זה, אם מישהו רץ לחפש מציאות כל שנה שלא יבוא בטענות כשהמציאה הזו מתברר שהיא לא מציאה שיחזור אלינו ויבקש תנו לי את זה במחיר הטוב.

מיכאל מלכיאור: אני יכול להבין את זה אבל אני רוצה, זה בדרך כלל בביטוח זה ברור, במקרה הזה אבל אני חושב שיש לכם כגוף שאחראי על כל הרשויות, הרי זה גוף ציבורי והגוף הציבורי ברור שיש לו עניין להוזיל, כמה שהוא יכול, את המחיר עבור התושבים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהייתם יכולים להתנות את ההסכם שיש לכם עם כלל או כל חברת ביטוח אחרת, להתנות את זה בכך שהסיפור הזה של הרצף ירד.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה ראוי ככה, הגיוני שאם אני יודע שאני יכול לקבל הרבה יותר זול וראינו ש, אני אנסה לעשות את זה.

מיכאל מלכיאור: ואחר כך אני רואה שהמרכז לשלטון מקומי עושה את העבודה הכי טובה שיש אני לא יכול באמת לקבל יותר טוב, למה להעניש רשויות מקומיות, שזה שוב אומר להעניש את הילדים.

יגאל שגיא: אבל זה להעניש את הילדים.

מיכאל מלכיאור: זה כן להעניש את הילדים.

יגאל שגיא: זה אך ורק להעניש את הרשות.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אתה בסופו של דבר לא מעניש רק את הרשות.

מיכאל מלכיאור: קודם כל אני גם לא חושב שראוי להעניש את הרשויות, אני לא חושב שזה מתאים.

מיכאל מלכיאור: אם היה פה עניין שאתה על פני הרבה שנים אין לך תאונות, כמו שיש בביטוח רכב, אז אני יכול להבין את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: פה מדובר על הביטוח הקבוע של כלל ילדי ישראל.

יגאל שגיא: כן.

יגאל שגיא: אבל זה נכנס לתמהיל הכלל ארצי.

יגאל שגיא: התביעות האלה.

יגאל שגיא: וכל עוד זה סביר וזה נכנס לתמהיל ובהתאם לתמהיל הזה יש את

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהייתם יכולים כחלק מהמגרש שלכם לדרוש מהחברה שהיא זוכה במכרז, הייתם יכולים כחלק מהתנאים שלכם לדרוש שהם יוותרו על הסיפור הזה של הרצף.

יגאל שגיא: המכרז הבא יערך בשנת 2008, אנחנו נשקול את זה כמובן ונראה אם ניתן לעשות את זה.

יגאל שגיא: כי אנחנו חוששים ממצב שבו זה עלול לייקר.

יגאל שגיא: אני רוצה עכשיו להתייחס במילה להערתו של ד"ר קדמן.

מיכאל מלכיאור: תאמין לי, על אף שהם אומרים שהם עושים את זה הכל בפילנתרופיה, זה לא פילנתרופיה.

יגאל שגיא: אנחנו יודעים שזה לא פילנתרופיה.

יגאל שגיא: לגבי הנושא שהעלה הד"ר קדמן.

יגאל שגיא: נכון, העברה באמבולנס עולה 250 שקל לא מבוטחת.

יגאל שגיא: ולמה היא לא מבוטחת?

יגאל שגיא: משום שעל פי ההסדר של משרד החינוך והפרסומים שמשרד החינוך פרסם לציבור זה גלוי וידוע בכל, דרך אגב זו בדיוק הייתה התשובה של השרה יולי תמיר, יש כיסוי לזה במסגרת הסדרי משרד החינוך.

יגאל שגיא: אני מיד אראה לך, יש אפילו באתר האינטרנט של משרד החינוך כתוב שההסדר של החזר הוצאות אמבולנס והחזר הוצאות העברה לבתי חולים קיים ומכוסה על ידי משרד החינוך.

יצחק קדמן: איפה?

יגאל שגיא: כתוב באופן מפורש, אני אראה לך מיד.

יגאל שגיא: הבעיה שלא יודעים למי להפנות את הטופס.

יגאל שגיא: מי שיודע להפנות את הטופס למקום הנכון אז הוא יודע.

זבולון אורלב: כתבו באתר האינטרנט שהמשרד יכסה, מי ואיך ומתי

יגאל שגיא: אתה צריך לתת את זה לביטחון ולמשרד החינוך.

יגאל שגיא: ברשות אדוני עוד הערה אחת, אני מיד אראה לך את המסמך עצמו.

יצחק קדמן: השרה אמרה ככה שהיום כל פניה נבדקת לגופה ובהתאם לכך מתקבלת החלטה אם לשלם או לא.

יצחק קדמן: אנו פועלים בימים אלה לתיקון החוזר.

יצחק קדמן: אז אני לא יודע, אז משלמים או לא משלמים.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

מיכאל מלכיאור: או שכן או שלא.

זבולון אורלב: ממה קראת?

יצחק קדמן: מתשובת השרה לשאילתא לפני שלושה ימים של חבר הכנסת אורי אריאל ואני מודיע לכם שהורים שפנו אלינו מבאר שבע אמרו להם לא מגיע לכם.

מיכאל מלכיאור: סליחה, אני לא מאפשר עכשיו כל דיון חופשי, רצית להוסיף עוד נקודה.

יגאל שגיא: אני מוכרח לומר מילה אחת על נושא הפוליסה ואני יודע שהזמן קצר ולכן אני לא אלאה אתכם בהשוואות.

יגאל שגיא: יש לי פה פוליסות של מספר חברות.

יגאל שגיא: אם מישהו יסתכל על הפוליסה לביטוח של תאונות אישיות לתלמידים לעומת הפוליסות המקובלות בשוק הרגיל, ימצא שהפוליסה הזו רחבה לאין שיעור מכל פוליסה קיימת אחרת ומספר החריגים בה הוא מאוד קטן והוא למעשה מצומצם אך ורק לאותם אירועים שבהם קיים הסדר אחר של המדינה שמפצה.

יגאל שגיא: לדוגמא, תאונות דרכים.

יגאל שגיא: שירות צבאי או נזקי מלחמה וכדומה, בעבודה שמכסה חוק הביטוח הלאומי.

יגאל שגיא: כל הדברים האלה באים לידי ביטוי ואני חושב שבסך הכל הפוליסה שקיימת לתלמידי ישראל לפחות על פי ההסדר, פוליסה רחבה.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא שאל על זה.

מיכאל מלכיאור: אני נותן לך ואני מסכם את הישיבה.

דפנה הר אבן: אני רוצה לציין לשבח את משרד החינוך על דבר שאיננו מכוסה בפוליסה ונקרא חבלות בשיניים.

דפנה הר אבן: משרד החינוך מידי שנה מקצה 8 מיליון שקלים לנושא של חבלות בשיניים של אלפי ילדים שנפגעים.

דפנה הר אבן: כל ילד שנמצא במערכת החינוך עד גיל 18, כל עוד הוא במערכת החינוך, זכאי לפנות דרך חברת שורש ולקבל טיפול מלא.

דפנה הר אבן: לצערי גם זה מידע שלא מגיע להורים.

דורית מורג: בעניין של הפינוי באמבולנס.

דורית מורג: בחוק בריאות ממלכתי, יש רובריקה מסוימת שאם תלמיד פונה באמבולנס ואושפז הוא יקבל החזר מקופת חולים.

דורית מורג: אם הוא לא אושפז ובכל זאת פונה מבית הספר למשרד החינוך יש הסדר לפנים משורת הדין, שלא מכוח חובה חוקית שהוא מחזיר לתלמיד את הכסף.

דורית מורג: לכן כתוב שזה ייבדק.

דורית מורג: ייבדק האם זכאי מקופת חולים אין שום סיבה שאם הדבר נכלל בביטוח קופת החולים אכן משרד החינוך ישלם.

דורית מורג: לא נכלל, משרד החינוך יפצה את התלמיד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה פה לסכם פה דברים כדהלן.

מיכאל מלכיאור: ובואו תקשיבו טוב גם אנשי הביטוח ומשרד החינוך, אני מצטער, היינו צריכים לסיים לפני 10 דקות את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לקבוע כדלהלן, קודם כל אנחנו מצפים תוך חודשיים לקבל ממשרד החינוך את התקנות לחוק.

מיכאל מלכיאור: תוך חודשיים.

מיכאל מלכיאור: עברו שנה, שנתיים, שלוש, ארבע מאז דו"ח מבקר המדינה, הגיע הזמן.

מיכאל מלכיאור: תקנות זה כבר יהיה יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קובעים חד משמעית שיחד עם החוזר לתשלומי ההורים השנה יצא חוזר שמסביר בדיוק למה יש ביטוח ולמה אין ביטוח, גם הסדרים מיוחדים כמו הדבר שעכשיו עלה, הנושא של אמבולנס, או נושא אחר שתגידו אם זה מכוסה, אם זה לא מכוסה.

מיכאל מלכיאור: נוסף לזה, דבר שאני חושב שהוא חיוני, שתהיה כתובת ברורה שאנשים ידעו לאן לפנות.

מיכאל מלכיאור: זה נכון שאם יש תאונות קשות וזה בסוף חס ושלום בסוף מוציאים את זה.

מיכאל מלכיאור: אבל אין סיבה של הורים לילדים בשיא מצוקה שהם צריכים אז להסתובב ולא ידעו, יש לנו גם הורים שמתמצאים יותר בהסדרים, יודעים מה זה עורכי דין, יש הורים שהם עולים חדשים או לא מבינים את השפה, שידעו לאן לפנות, מי יכול להגן על האינטרסים שלהם שהם מגיעים למצב הזה.

מיכאל מלכיאור: דבר אחרון, אנחנו דורשים שמשרד החינוך יעשה מה שהוא מחויב לעשות בחוק ויפעיל פיקוח ובדיקה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאין לכם אפשרות.

מיכאל מלכיאור: החוק מחייב אתכם לבצע את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: זה גם אומר שאתם צריכים לראות אם הדבר מבוצע.

מיכאל מלכיאור: ואתם צריכים לעשות את הבדיקות.

מיכאל מלכיאור: אם אתם רוצים, אם אתם חושבים שאין בחוק אפשרות להפעיל את זה אפקטיבית או לעשות סנקציות אז תציעו שינוי בחוק או שתעשו הסכם עם משרד, זה אותה ממשלה.

מיכאל מלכיאור: תעשו הסכם עם משרד הפנים שהם יפעילו את הסנקציות.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות מצב שכמו שאנחנו שומעים עכשיו שלוקחים תקורות, אני גם לא רוצה להגיד דווקא העיר הזאת, במקרה אני שאלתי לגבי ירושלים כי שם יש כמות מאוד גדולה של ירושלים.

ישראל נדיבי: זה לא נכון, אני בדקתי, יצאתי החוצה וזה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: או.

מיכאל מלכיאור: קי.

מיכאל מלכיאור: אם זה לא נכון אני שמח שזה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: אבל מה שלא יהיה, שאנחנו נדע ושתוכלו להבטיח לוועדת החינוך שהיא מאשרת את מה שאתם מבקשים שנאשר, שתוכלו להבטיח שלפחות נעשה המירב כדי לדאוג שמה שגובים מהורים זה גם מה שמשלמים לביטוח ולא שום סכום אחר.

מיכאל מלכיאור: שוב, אם אנחנו מכפילים את הדבר הזה בשני מיליון תלמידים ויש הפרש קטן בגבייה, מדובר פה על סכומי עתק ולכן אנחנו לא יכולים לקבל בשום אופן מצב שאין בדיקה ואין פיקוח, לכן תעשו את זה.

מיכאל מלכיאור: ואם אתם חושבים שאתם לא מסוגלים לפי החוק היום לעשות את זה אז תשנו את החוק.