ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 252, 2007-07-03 12:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

חיים אורון: אנחנו קיימנו כבר שני דיונים פה, ואנו תקועים באותה נקודה.

חיים אורון: אני מציע שנתקדם, ושנקבל את הצעת החוק.

חיים אורון: אני אגדיר את המחלוקת.

חיים אורון: כל פעם שאני מקבל נתונים חדשים, אני מבין עד כמה הבעיה היא קשה ורחבה יותר מכפי שחשבתי.

חיים אורון: יש ויכוח על השיפוי.

חיים אורון: הצעת החוק מדברת על 50%, והאוצר אומר: מה פתאום.

חיים אורון: קופות החולים תאמרנה, שאנו מטילים עליהן עומס.

חיים אורון: אני חושב, שהגידול בשיעור ההשתתפות של החולים בעלות התרופות, הוא הרבה מעבר למה שנועז חשב כאשר הוא ישב באוצר.

חיים אורון: אף אחד לא חשב שזה יגיע לשיעור שזה הגיע היום.

חיים אורון: אני חושב שזה מוצדק.

חיים אורון: היות וההגדרה מדברת על כך שהמכסה האישית היא המכסה המשפחתית, נשמעה טענה שקופות החולים יקפיצו את התקרה בשנה הבאה, ויפגעו ביחידים.

מידד גיסין: האם הם יכולים להעלות את התקרה ללא אישור?

משה שרוני: הן צריכות לקבלת אישור שם, ואני לא תמיד סומך על זה.

חיים אורון: אני מקבל הצעה של חה"כ אלדד, שבכל מקרה הפער בין המכסה המשפחתית למכסה האישית לא יעלה על 25%.

משה שרוני: יכול להיות גם 10%.

חיים אורון: אני הלכתי במתינות.

חיים אורון: אני יודע, שאנחנו מאותתים בזה שיהיה פער של 25%.

חיים אורון: זה המרחב שאנו משאירים, בכדי שלא ניקלע למציאות אחרת שבה זה יעלה מ-240 שקלים ל-450 שקלים.

חיים אורון: אז כבר לא נצטרך מכסה משפחתית, משום שהיא תהיה בפנים.

משה שרוני: מהי עמדת האוצר?

אנואר חילף: ההצעה הזאת לא מבחינה בין בעלי יכולת לבין אנשים שאין להם יכולת לשלם.

אנואר חילף: הערכת העלות מדברת על 76,000,000 שקלים לשנה.

וילמה מאור: איך אתה יכול לקבוע 76,000,000 שקלים, אם אנו מדברים על פער של 25%.

משה שרוני: הם מוציאים את המספרים מהכיס.

נועז בר ניר: אלה הנתונים של הקופות.

אנואר חילף: אין לנו יכולת לעשות הערכה לבד ללא הקופות.

חיים אורון: זה נתון סביר.

משה שרוני: אני לא מאמין להם.

אנואר חילף: ההצעה מבקשת לחלק את העלות בין הקופות לבין משרד האוצר, והקופות לא תסכמנה לזה מבלי לקבל שיפוי מאיתנו.

אנואר חילף: אנחנו נספוג את רוב העלות.

אנואר חילף: אני לא יודע למה לא להגיש הצעה כזאת לוועדת הסל.

אנואר חילף: הכסף הזה בסופו של דבר יילקח מתרופה זו או אחרת.

אנואר חילף: אם ועדת הסל תחליט שהדבר הזה יעמוד בראש סדר העדיפויות, זה יהיה.

משה שרוני: כאשר תהיו מחוקקים, תציעו את זה.

אריה אלדד: עכשיו האוצר רוצה לדפוק את הסל.

חיים אורון: איך ועדת הסל תחליט על זה?

חיים אורון: מהי סמכותה?

חיים אורון: ועדת הסל יכולה להוריד את המחיר ליום האשפוז בשני שקלים.

חיים אורון: איך ועדת הסל נוגעת לזה?

אנואר חילף: ועדת הסל יכולה לקבוע, האם הדבר הזה יותר חשוב מלהוסיף עוד תרופה למחלת הסרטן.

חיים אורון: למה ועדת הסל לא מחליטה להוסיף לפגיות?

נועז בר ניר: ומכספי ועדת הסל הורידו השתתפות מטיפת חלב.

נועז בר ניר: היה כבר מקרה כזה.

נועז בר ניר: זה לא הגיוני, אבל זה היה .

משה שרוני: יש תמיד דברים לא הגיוניים.

נועז בר ניר: הערכה של סדר גודל, זו הערכה שהקופות נתנו.

נועז בר ניר: נתנו נתונים מפורטים עם כל המספרים.

נועז בר ניר: חה"כ אורון, אתה הפכת להיות איש אוצר.

נועז בר ניר: בשנת 1998 האוצר העלה את ההשתתפות של הקופות.

נועז בר ניר: אתה ודאי זוכר את המשבר הכלכלי שעברו קופות החולים.

נועז בר ניר: הממשלה נתנה חלק, הקופות התייעלו והמבוטחים נתנו.

נועז בר ניר: זה היה חלק מהגידול הצפוי בהכנסות כדי לפתור את הגירעון.

נועז בר ניר: עכשיו אתה אומר: היה גידול בהכנסות מתרופות, שהממשלה נתנה כדי לפתור את הבעיה, בואו ניקח אותו.

חיים אורון: בלי הכנסת.

נועז בר ניר: זה לא משנה.

חיים אורון: עצמו עיניים כאשר זה עלה מ-600 לשני מיליארד.

נועז בר ניר: זה היה צבוע כדי לסגור את הגירעון של הקופות.

נועז בר ניר: טרום הטכנולוגיה והדמוגרפיה היה משבר.

נועז בר ניר: עכשיו אתה אומר: גדלו ההכנסות, בוא ניקח אותן.

נועז בר ניר: האוצר אומר בטיוטת חוק ההסדרים: בגלל שעלו ההכנסות מתרופות, בוא נגדיל את המקדם התייעלות שלכם באחוז ורבע.

אריה אלדד: חה"כ אורון מוודא בחוק הזה, שהכסף הזה חוזר לציבור ולא לאוצר.

נועז בר ניר: הבקשה שלנו, הוא לשפות את הקופות באופן מלא.

נועז בר ניר: אם לא יהיה שיפוי מלא של הקופות, זה יפגע בשירות ללקוחות.

נועז בר ניר: אם המטרה שלכם לפגוע בכולם, זה בסדר.

נועז בר ניר: אם המטרה שלכם לעשות את זה על חשבון מקורות נוספים, אז תתנו לקופות שיפוי מלא.

משה שרוני: אבל אתם עושים דברים על מקורות המבוטחים כל הזמן.

משה שרוני: אתם מדברים?

משה שרוני: כל פעם אתם מעלים את מחיר התרופות ואת ההשתתפות המבוטח עבור ביקור לרופא מקצועי.

נועז בר ניר: אנו מעלים את זה בהתאם לקבוע בחוק.

נועז בר ניר: מחירי התרופות עלו השנה אחרי 6 שנים שהם לא עלו.

משה שרוני: אתם מרוויחים מעל 30% מרכישת התרופות, ואתם עוד מדברים.

חיים אורון: נועז, זה ויכוח מעגלי.

חיים אורון: אני מודה, שאנו מדברים עכשיו על 38,000,000 שקלים.

משה שרוני: זה לא של קופת חולים כללית.

נועז בר ניר: 25,000,000 שקלים הם של קופת חולים כללית.

חיים אורון: אני מדבר על 50% מ-76,000,000 שקלים.

חיים אורון: על מבנה של חוק בריאות אומר: אני לא מטיל את העומס הישיר על החולה.

חיים אורון: עכשיו מטילים את העומס הישיר יותר על החולה ולא על הביטוח, ובמקרה הזה מטילים את העומס על משפחה שיש בה חולים כרוניים.

חיים אורון: יש אלפי משפחות עם 3-4 חולים כרוניים, שצריכות לשלם 1,000 שקלים בחודש.

חיים אורון: אם אתה היית אומר לי: בוא נתחיל עם שלושה ואחר כך נגיע לשניים, זה לא מוצדק.

חיים אורון: כבר נתנו את המרחב של 25%, כך ש-38,000,000 לא יהיה 38,000,000 שקלים אלא 25,000,000 שקלים.

נועז בר ניר: זה יהיה 29,000,000 שקלים.

חיים אורון: קופת חולים כללית העבירה לנו נתונים, לפיהם מספר המשפחות עם 3 חולים כרוניים הוא 13,000.

חיים אורון: מספר המשפחות עם 4 חולים כרוניים במשפחה הוא 2,000.

חיים אורון: מספר המשפחות עם 5 חולים כרוניים במשפחה, הוא 400.

משה שרוני: אני בטוח שלא נמצא ברשימה את נוחי דקנר ואת עופר.

חיים אורון: נציג האוצר, אתה שולח אותי למבחני הכנסה.

חיים אורון: איך נעשה מבחני הכנסה?

משה שרוני: לא יהיו מבחני הכנסה בחיים.

חיים אורון: בכל בדיקה במשרד האוצר יראו לכם שיש קורלציה בין משפחות עם 2-3 חולים כרוניים לבין מצב סוציו-אקונומי.

חיים אורון: שולי הטעות שלי פה, הם הרבה יותר קטנים משולים האי צדק שנגרם על ידי זה.

חיים אורון: יכול להיות שגם במשפחה של מיליונרים יש שני אנשים חולים כרוניים, והיא תרוויח 250 שקלים.

חיים אורון: כמה משפחות כאלה יש לעומת אינסוף משפחות שלא קונות את התרופות שלהן?

מידד גיסין: אני חשבתי, שהצעת החוק הזאת באה לפתור את הבעיה הזאת, ופה אנו מדברים על השאלה האם יש 1,000 או 2,000 משפחות, או האם זה יהיה עוד 100 שקלים או פחות 200 שקלים.

אריה אלדד: אני מזכיר לאוצר, שכאשר הצעתי הצעת חוק לפטור מחובת אגרת חיסונים, האוצר אמר לא.

אריה אלדד: הצעתי תלות במבחן הכנסה, כך שהמשפחות הכי חלשות תהיינה פטורות מחובת אגרת חיסונים.

אריה אלדד: אמרו לי שאי אפשר להכניס את העניין של מבחן הכנסה.

אריה אלדד: כאשר רוצים זה אפשרי, וכאשר לא רוצים זה בלתי אפשרי.

אריה אלדד: שהאוצר יחליט, אם מבחן הכנסה הוא כלי שהוא רוצה להשתמש בו או לא.

דני פייגה: אני מבקש שלא לקבל את השורה האחרונה בחוק, שמדברת על 50%.

דני פייגה: מעבר להפסד הישיר שיש פה, יש פה תקדים שעלול להיות מורחב גם להצעות אחרות.

דני פייגה: מחר זה לא יהיה 50% אלא 100%.

דני פייגה: הפרצה הזאת מדאיגה.

דני פייגה: בסופו של דבר היא תפגע באנשים.

דני פייגה: לגבי משפחות שבהן יש יותר מחולה כרוני אחד, אני יכול לתאר גם סנריו הפוך, שאחד מבני המשפחה לוקח כדור נגד לחץ דם וכל משפחתו נהנית מהתקרה.

שמרית שקד: אבל התקרה היא לתרופות למחלה כרונית.

דני פייגה: היא על כל התרופות בסל.

רויטל טופר: היא על כל התרופות בסל.

דני פייגה: זה בפירוש לא רק תרופות למחלות כרוניות.

דני פייגה: ההצעה הזאת מרחיבה לעומת ההצעה הקודמת, כי קודם דובר על שני חולים.

חיים אורון: למה אתה לא אומר את זה לגבי טיפול אצל רופא, שם התקרה היא משפחתית?

חיים אורון: התחום היחידי שנפרש בחוק הבריאות כך שכל המערכת היא משפחתית, הוא התחום הזה.

חיים אורון: אם יש לי 40 ילדים או אפס ילדים, התקרה היא משפחתית.

חיים אורון: המקום היחידי שבו פרצו את עניין התקרה המשפחתית, זה העניין הזה.

נועז בר ניר: זה היסטורי.

חיים אורון: אנחנו באנו לתקן עוול היסטורי, שקיים בתחום מסוים שמהרבה מאוד בחינות הוא הכי רגיש.

נועז בר ניר: אז תעלה את התקרה הפרטנית, תוריד את התקרה המשפחתית, ותעשה מכסה של סכום אפס.

חיים אורון: אני לא יכול לעשות זאת.

חיים אורון: זה אומר שאני מטיל את העומס הזה לא על כל המבוטחים, אלא על המבוטחים החולים, ואני לא רוצה.

חיים אורון: אני מציע 50% על כולם, ו-50% על כל תקציב הבריאות.

חיים אורון: אם אתה חושב שבעוד שנתיים אתה תבוא לכאן עם מנכ"ל משרד הבריאות ותגיד: אני לא יכול לספק את הפרוצדורה הזאת כי אני שילמתי לחולים כרוניים 25,000,000 שקלים, אני יכול לומר לך שלא תגיעו לשם.

מידד גיסין: הבעיה שאנו צריכים לטפל בה, היא בעייתם של חולים כרוניים, שנמנעים לרכוש תרופות כי אין להם אפילו תקרה אחת.

מידד גיסין: גם במועצת הבריאות דנו בנושא הזה, וכמעט היתה הסכמה בין הקופות.

מידד גיסין: לא דובר על 5 חולים כרוניים, אבל דובר על חולה כרוני שני במשפחה.

מידד גיסין: הבעיה היתה עם ביטוח לאומי, שלא היה מוכן להעביר את קובץ קשרי משפחה.

מידד גיסין: היום אין בעיה לקופות לזהות מספר חולים תחת אותה משפחה.

מידד גיסין: חזרו אחורה לשנת 98.

מידד גיסין: היום אף קופה לא נמצאת בגירעון תקציבי.

מידד גיסין: אני לא ראיתי קופות שיש להן עודף תקציבי, ששיפרו באיזו דרך את השירות שהיא נותנת למבוטחים שלה.

מידד גיסין: בראשון ליולי העלו את התקרות בקופות, בכל קופה בסכום אחר, וזה אושר על פי החוק.

מידד גיסין: אני חושב שבהחלט אפשר להתווכח על השאלה, האם זה יהיה 5 חולים או 3 חולים.

מידד גיסין: חייבים להגיע לתקרה משפחתית, שתפתור את הבעיה של אלה שאין להם כסף לקנות את התרופות.

רויטל טופר: המספרים שלך לא כוללים את התקרה המשפחתית כאשר יש חולה אחד כרוני, ואת ההוצאות של יתר בני המשפחה.

רויטל טופר: הם כוללים את הנזק של שני חולים כרוניים או יותר.

רויטל טופר: למה לא להגביל את התקרה המשפחתית למשפחות שבהן יש יותר מחולה כרוני אחד?

רויטל טופר: בעצם שם הבעיה.

רויטל טופר: אנחנו לא מכסים את כל ההוצאות של יתר בני המשפחה, שהם לא חולים כרוניים.

רויטל טופר: במצב הזה הם יכולים לרכוש תרופות שלא קשורות לחולה הכרוני.

חיים אורון: האם יש לכם כלי לעשות את ההבחנה הזאת?

רויטל טופר: בטח.

רויטל טופר: היום יש תקרה אוטומטית ברוב הקופות.

רויטל טופר: החולים האלה מסומנים כחולים כרוניים במחשב.

רויטל טופר: ברגע שחולה כרוני מגיע לתקרה, זה מסומן.

רויטל טופר: יש קובץ של קשרי משפחה בגלל התקרה המשפחתית.

חיים אורון: לא הבנתי איפה הבעיה.

רויטל טופר: הבעיה עם משפחות שיש להן חולה כרוני אחד.

רויטל טופר: אז אתה נותן פטור ליתר בני המשפחה מתשלום על תרופות שהן בסל.

שמרית שקד: הוא לא נותן פטור.

שמרית שקד: זו תקרה.

רויטל טופר: ברגע שאדם מגיע לתקרה, הם מפסיקים לשלם על כל תרופה שנמצאת בסל.

שמרית שקד: באותו רבעון.

נועז בר ניר: ההצעה שלה היא, לתת את ההטבה הזאת למשפחות בהן שני חולים כרוניים או יותר.

רויטל טופר: אז אנו מיטיבים עם המשפחות שקשה להן, כי הן מוציאות המון כסף.

וילמה מאור: מה תהיה העלות אז?

דני פייגה: העלות שהוזכרה קודם התייחסה על מצב שבו יש שני חולים כרוניים במשפחה.

דני פייגה: ההצעה הנוכחית היא הרבה יותר יקרה.

חיים אורון: אנו רוצים לפתור את הבעיה של משפחות בהן יש יותר מחולה כרוני אחד.

חיים אורון: ההגדרה שתאמר: "במשפחה שיש בה שני חולים ומעלה", היא תייתר את העניין של חולה אחד וילדים, ומצד שני התקרה המשפחתית במקרה של שני חולים כרוניים כן תכיל בתוכה את הילדים.

שמרית שקד: לא הבנתי את ההתייחסות לילדים.

חיים אורון: ברגע שתהיה הגדרה של שני חולים כרוניים, ברור שכל הילדים בפנים.

חיים אורון: במקרה של חולה כרוני אחד, הוא ייעצר כאשר הוא יגיע לתקרה, אבל ילדיו ימשיכו לשלם עבור תרופות.

שמרית שקד: אני לא הבנתי את זה.

רויטל טופר: התקרה היום היא פרסונאלית.

רויטל טופר: מה יקרה ברגע שתעשי תקרה משפחתית למשפחות שבהן יש חולה כרוני אחד?

רויטל טופר: כל יתר בני המשפחה יפסיקו לשלם על כל התרופות שהם רוכשים.

שמרית שקד: זה לא שהם מפסיקים לשלם.

שמרית שקד: רק כאשר המשפחה כבר שילמה 684 שקלים על תרופות, היא לא צריכה לשלם יותר.

רויטל טופר: זה מגדיל לקופות החולים את ההוצאות ברמות מאוד גבוהות.

רויטל טופר: הם תמכרו את העלות ואת הבעיה של החולה הכרוני הנוסף שעכשיו ירד.

רויטל טופר: הם לא תמכרו את השימושים של יתר בני המשפחה.

רויטל טופר: אם אנחנו רוצים לעשות את זה כמו שצריך, זה צריך להיות בתקרה למשפחה שיש בה למעלה משני חולים כרוניים.

רויטל טופר: שם הבעיות העיקריות, כי אז היא צריכה לשלם את התקרה הזאת כפול מספר האנשים החולים.

שמרית שקד: אבל גם אז שאר בני המשפחה יפסיקו לשלם על תרופות.

רויטל טופר: אבל יהיו פחות משפחות, משפחות שהמצב שלהן באמת קשה.

שמרית שקד: את מציעה שתהיה תקרה אחת יחידנית.

נועז בר ניר: צריך לומר: תקרה משפחתית תחול על משפחות עם שני חולים כרוניים ומעלה.

מידד גיסין: לא צריך להסביר שחלק מהחולים הכרוניים שאנו מדברים עליהם שייכים למשפחות בהן אין ילדים קטנים במשפחה.

מידד גיסין: רובם קשישים, פנסיונרים וזקנים, שבמקרה הטוב הם שניים בבית.

וילמה מאור: על פי הנתונים שאנו קיבלנו, זה לא נכון.

מידד גיסין: רובם הם קשישים.

שמרית שקד: רויטל, את פותרת רק חלק קטן של הבעיה.

רויטל טופר: אנחנו פותרים את הבעיה העיקרית.

רויטל טופר: הבעיה העיקרית היא של המשפחות שבהן למעלה משני בני משפחה חולים במחלות כרוניות.

אריה אלדד: בעצה אחת עם חה"כ אורון אני מציע שיהיה כתוב:

אריה אלדד: במשפחה שבה יותר מאדם אחד חולה במחלה כרונית.

שמרית שקד: בנוסף לניסוח הנוכחי צריך להחזיר את סעיף 6 הקיים.

שמרית שקד: זה יהיה 6א.

שמרית שקד: 6 הקיים נותן תקרה לחולה במחלה כרונית.

שמרית שקד: עלתה פה נקודה נוספת, שההפרש בין התקרה המשפחתית לתקרה היחידנית לא תעלה על 25%.

שמרית שקד: השאלה היא, האם אנו מקבלים גם את זה.

משה שרוני: אני הייתי אומר 10%.

רויטל טופר: ההפרש של 25% מצמצם במעט את הבעיה של הכסף.

אריה אלדד: הצענו את זה כדי לסנדל את האפשרות שינסו להקפיץ את התקרה.

משה שרוני: מה שלא תכתוב יסנדלו אותך.

יניב קורן: אני חושב שהפיצוי לקופות החולים צריך להיות במלוא העלות.

יניב קורן: שנת 2008 צפויה להיות שנה קשה לקופות החולים.

יניב קורן: שחיקת המקורות אמורה להימשך, ויש שינויים בשוק הבריאות ובהכנסות של הקופות.

יניב קורן: גם אם נקבל את ההצעה החדשה שמורידה את העלות, יהיה יותר קל למשרד האוצר לממן את אותה עלות.

משה שרוני: המצב שלכם הכי טוב משל כל הקופות.

משה שרוני: אני ראיתי את המאזנים שלכם.

משה שרוני: הרווחים שלכם נהדרים.

משה שרוני: על מה אתה מדבר?

יניב קורן: חלק ניכר מהתוצאות הוא עקב תמריצים חד פעמיים שקיבלו הקופות בשנים 2005-2006.

יניב קורן: הסכומים האלה לא אמורים להגיע לקופות החולים בשנת 2008.

יניב קורן: יש עכשיו תוכניות לשנות את כל תקרת ההוצאה של הקופות מול בתי החולים.

יניב קורן: הנושאים האלו מעמידים את קופות החולים בפני קשיים לא קלים.

משה שרוני: לא קלים כלפי המבוטח ולא כלפי הקופות.

נועז בר ניר: אנחנו את שנת 2007 לא נסיים באיזון תקציבי.

נועז בר ניר: גם את שנת 2006 לא סיימנו באיזון תקציבי.

משה שרוני: אני לא מחליט בנושא התייעלות.

משה שרוני: אם אני הייתי שם, יכול להיות שהייתי מחליט על התייעלות גדולה בקופת חולים כללית.

נועז בר ניר: זה הפתרון הכי קל.

נועז בר ניר: גם את שנת 2006 לא סיימנו באיזון תקציבי.

משה שרוני: אני מכיר את המטריה די טוב, כך שדעתך תנוח.

משה שרוני: אני לא חושב שתמיד אפשר להטיל על האוצר.

משה שרוני: ההצעה של חה"כ אורון מקובלת.

משה שרוני: מה נעשה אם האוצר יהיה בפשיטת רגל?

שמרית שקד: כאשר אנו מתקנים את חוק ביטוח בריאות ממלכתי מגיע נציג של משרד הבריאות.

רויטל טופר: יש נציגה של משרד הבריאות אבל לא מהלשכה המשפטית.

משה שרוני: משרד הבריאות כל הזמן מאשר את העלאות.

רויטל טופר: זה החוק.

משה שרוני: לא היו צריכים לאשר גם את כרטיסי הפלטינה.

משה שרוני: כל פעם ממציאים משהו חדש.

שמרית שקד: קוראת סעיף 1, תיקון סעיף 8: בחוק ביטוח בריאות ממלכתי, התשנ"ד-1994 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 8- במקום סעיף קטן (א1)(2)(ג)(6) יבוא: (6) משפחה שבה אדם אחד או יותר חולה במחלה כרונית, לעניין זה, "משפחה" – יחיד ובן זוגו וילדיהם עד גיל 18 הרשומים בקופת חולים אחת".

נועז בר ניר: משפחה שבה חולה יותר מאדם אחד.

שמרית שקד: קוראת סעיף 1(ב): "קופת חולים תיידע כל חבר הזכאי להנחה ברכישת תרופות או לפטור בתשלום בעבורן, על זכאותו (להלן – מידע).

שמרית שקד: (ב) קופת חולים תמסור את המידע בכתב במצורף לכל מרשם הניתן לחבר או בדרך אחרת או נוספת שיקבע שר הבריאות, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

שמרית שקד: בסעיף קטן זה "מרשם" - כמשמעותו בסעיף 26 לפקודת הרוקחים".

נועז בר ניר: לדעתי, הסעיף הזה מיותר.

נועז בר ניר: אם זה מבוצע אוטומטית במחשוב, אין צורך ליידע.

שמרית שקד: האם בכל קופות החולים זה מבוצע באופן אוטומטי?

נועז בר ניר: בכללית כן.

שמרית שקד: מה קורה בקופת חולים לאומית?

30083: מהחודש הזה אנו נותנים אותה באופן אוטומטי.

רויטל טופר: זה רק בבתי המרקחת של הקופה.

30083: אנו מחילים את זה על כל בתי המרקחת.

דני פייגה: אנחנו מחילים את זה על כל בתי המרקחת רק למי שיש הוראת קבע.

רויטל טופר: זה הרוב, אבל זה עדיין לא מוחל על 100%.

משה שרוני: יש אנשים שאין להם ויזה.

שמרית שקד: או שלא רוצים לתת לקופת החולים הרשאה לחייב את החשבון מראש.

שמרית שקד: לרוב האנשים אין הוראת קבע.

רויטל טופר: ל-80% יש הוראת קבע.

רויטל טופר: בכללית גם למי שאין הוראת קבע זה מתבצע, כי יש בבתי מרקחת הפרטיים מחשבים של הקופה.

מידד גיסין: הם עובדים פחות עם בתי מרקחת בפרטיים.

רויטל טופר: גם יש בסופר פארם מחשב של הקופה.

רויטל טופר: בקופות האחרות זה מתבצע רק לגבי מי שיש לו הוראת קבע, אחרת אין אפשרות לעשות זאת.

רויטל טופר: לכן, אני חושבת שהסעיף הזה צריך להישאר.

שמרית שקד: חה"כ אלדד, האם משפחה שיש בה שני חולים כרוניים לא תשלם מעבר לתקרה שנקבעה ליחיד, או שאתה רוצה להשאיר את זה כפי שזה היה.

חיים אורון: כמו שאמרתי קודם, אני תומך בהפרש של 25%.

שמרית שקד: בסעיף (ג2) הוצע שהרופא המטפל יודיע לחולה על זכאותו להנחה.

שמרית שקד: אנו חשבנו שזה לא מתאים שהרופא המטפל יצטרך ללמוד את כל פרטי הזכאויות.

שמרית שקד: הרופא המטפל עוסק ברפואה ולא בהנחות ופטורים.

שמרית שקד: אנחנו הצענו את הנוסח הבא: "קופת חולים תיידע כל חבר הזכאי להנחה ברכישת תרופות או לפטור בתשלום בעבורן, על זכאותו (להלן – מידע).

שמרית שקד: (ב) קופת חולים תמסור את המידע בכתב במצורף לכל מרשם הניתן לחבר או בדרך אחרת או נוספת שיקבע שר הבריאות, באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

שמרית שקד: בסעיף קטן זה "מרשם" - כמשמעותו בסעיף 26 לפקודת הרוקחים".

מידד גיסין: זה לא רלוונטי למרשם.

רויטל טופר: אפשר לומר שהקופה תיידע אחת לרבעון.

שמרית שקד: קופת חולים תמסור את המידע בכתב לכל חבר, בדרך שיקבע שר הבריאות באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת.

שמרית שקד: אני קוראת סעיף 2: "תחילתו של חוק זה בתום – מיום פרסומו".

שמרית שקד: צריך להחליט על מועד התחילה.

חיים אורון: האם אתם עובדים לפי רבעון?

רויטל טופר: כן.

חיים אורון: זאת אומרת שזה אפשרי רק בינואר 2008.

חיים אורון: מתי זה עולה לקריאה ראשונה?

משה שרוני: השבוע.

וילמה מאור: נציג האוצר, אתם צריכים להגיש לוועדה עלות תקציבית.

שמרית שקד: הוועדה מסמיכה אותי לקבל את העלות התקציבית ולכתוב אותה כפי שהיא תתקבל.

חיים אורון: שרוני יביא את הסכמת הממשלה.

משה שרוני: גם אם הממשלה לא תסכים, אנו נעביר את זה לקריאה ראשונה, שנייה ושלישית.

שמרית שקד: סעיף 2(ב) כבר לא רלוונטי, כי אנו ננסח את זה אחרת כהוראה קבועה בחוק שתאמר:

שמרית שקד: כי התקרה שתיקבע למשפחה שיש בה שני חולים כרוניים לא תעלה על 25% מהתקרה שנקבעה ליחיד.

שמרית שקד: אני קוראת סעיף 3: "אוצר המדינה ישפה את קופות החולים בסכום השווה ל-50% מהעלות הכרוכה בביצועם של סעיפים 1(א) ו-2(ב) לחוק זה"

משה שרוני: אני מעמיד את הצעת החוק להצבעה.

משה שרוני: ה צ ב ע ה בעד – 3 נגד – אין נמנעים – אין הצעת החוק עברה.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.