ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 299, 2007-07-03 11:15

משה כחלון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תשלום בעד מתן אישור סוג ובדיקות של ציוד קצה) (הוראת שעה), התשס"ז-2007.

משה כחלון: באמצע חודש מאי העביר שר התקשורת לוועדה את התקנות, כדי שנדון בהן ונחליט האם לאשרן.

משה כחלון: בבקשה, מר גרון, הבמה שלך.

חיים גרון: תודה רבה.

חיים גרון: במשרד התקשורת אנו בודקים על-פי חוק התקשורת כל ציוד קצה קווי, כמו טלפון, פקס, מודם, מודם ADSL, מודם כבלים, מרכזיות פרטיות וכיוצא באלה שמתחברים מחצרי הלקוח אל רשת הבזק הציבורית.

חיים גרון: על-פי חוק התקשורת אנחנו צריכים לוודא שהציוד הזה אינו גורם נזק לרשת, והאם הוא בטיחותי.

חיים גרון: מדובר על ציוד קצה קווי – קצה כי הוא נמצא בחצרי הלקוח.

משה כחלון: בפתח הבית או המשרד?

חיים גרון: בתוך הדירה, בתוך המשרד.

חיים גרון: מכשיר הקצה יכול להיות טלפון, פקס, מודם של מחשב, מודם ADSL, מודם כבלים, או מרכזייה פרטית בעסק גדול יותר.

חיים גרון: את הציוד הזה אנחנו בודקים.

משה כחלון: מה אתם בודקים, את איכותו?

חיים גרון: לא.

חיים גרון: אנחנו מאמינים בכלכלת שוק.

חיים גרון: לגבי טיב המכשיר – יש שוק חופשי, יש הרבה מאוד יבואנים.

חיים גרון: אנחנו בודקים את המינימום הנדרש על-פי החוק: שהציוד לא יגרום נזק לרשת, לא יכניס הפרעות לרשת, לא יגרום לתקלות ברשת, מצד אחד, ומצד שני שיהיה בטיחותי לאדם שמשתמש בו ומפעיל אותו.

חיים גרון: אלה שני הפרמטרים שאנו בודקים בציוד קצה.

חיים גרון: בדיקות נעשות בין במעבדה של משרד התקשורת, בין על-פי הניירת ההנדסית שהיבואן מצרף.

חיים גרון: ציוד שעובר בהצלחה את הבדיקות מקבל "אישור סוג", שהוא המונח שמופיע בחוק.

חיים גרון: את האישור הזה מקבל היבואן הראשון.

חיים גרון: היבואן השני שירצה להביא אותו סוג ציוד כבר לא יצטרך לעבור את כל מסכת הבדיקות, אלא יצטרך רק להראות שמה שהביא זהה לקודם, ואז יקבל אישור פשוט יותר שנקרא "אישור התאמה".

משה כחלון: האישור לא יכול לעבור מאחד לאחר?

חיים גרון: אני מדבר על ייבוא מקביל.

משה כחלון: יבואן מסוים עבר תהליך וקיבל אישור לייבוא מוצר של "פנסוניק X32", למשל.

משה כחלון: לאחר מכן מכר את החברה ליבואן אחר.

משה כחלון: היבואן החדש יצטרך לעבור פעם נוספת את הבדיקות?

חיים גרון: אם החברה נמכרה ליבואן אחר, היא נמכרה עם כל החובות והזכויות שיש לאותה חברה.

לאה ורון: כלומר האישור ניתן לציוד ולא למי שעומד בראש החברה.

חיים גרון: האישור ניתן לציוד, אבל ניתן גם ליבואן, כדי שתהיה לנו כתובת ונדע מי הגיש את הבקשה.

משה כחלון: הכוונה שלי לא ליצור הכבדה על הציבור.

משה כחלון: אתה אומר שכאשר מישהו עשה את הבדיקות, על השני כבר מקלים.

משה כחלון: אבל אם אותו אדם רק העביר בעלות או הרחיב את העסק שלו - - -

חיים גרון: אז לא צריך לעבור בדיקות נוספות.

חיים גרון: כל סט החובות והזכויות שהיו לו נודד עם החברה.

חיים גרון: ליבואן אחר זה נקרא "אישור התאמה".

חיים גרון: הוא טוען שזה אותו ציוד, והאישור ניתן לציוד עצמו, אז הוא צריך להראות שזה אכן אותו דבר ואז הבדיקה פשוטה הרבה יותר והאגרות נמוכות בהרבה.

חיים גרון: מחירי הבדיקות נעים בין 350 שקלים לכמה אלפי שקלים לציוד היקר ביותר, שזה מרכזיות גדולות.

משה כחלון: הסכום לא גבוה.

משה כחלון: בסדר.

חיים גרון: זה בהחלט לא הכבדה על יבואנים.

חיים גרון: מדובר רק ביבואנים, לא באדם פרטי שמביא איזה טלפון מארצות-הברית.

חיים גרון: נעשו תחשיבים כלכליים על-ידי המשרד, על-פי שעות העבודה של הצוותים שעוסקים בזה, עלויות התקורה וכולי, מחולק במספר האישורים הניתנים בשנה, ובאישור של כל ועדות האוצר, ועדת האגרות וכולי.

חיים גרון: אלה הסכומים.

חיים גרון: משרד התקשורת לא מרוויח מזה, ואני מניח שגם משרד האוצר לא מרוויח מזה כסף.

חיים גרון: זאת העלות הממשית.

אתי בנדלר: בינתיים אתם לא גובים, כרגע אין לכם תקנות בתוקף.

אתי בנדלר: נכון?

דינה עברי-עומר: אנחנו עושים את הבדיקות, אך לא גובים.

חיים סחרוביץ: לא גובים מאז יולי 2006.

משה כחלון: יש פה נציג של התעשיינים או היבואנים?

שוש רבינוביץ: אני מייצגת את איגוד לשכות המסחר, את חטיבת יבואני האלקטרוניקה.

שוש רבינוביץ: כפי שאמר מר גרון ממשרד התקשורת, היום עושים כבר את כל הבדיקות הללו, ולמעשה אין כאן שינוי בסוג בדיקות, אלא רק רוצים לגבות עליהן תשלום.

שוש רבינוביץ: יצוין שהיבואנים משלמים היום כבר 5% מס קנייה על ציוד הקצה, לעומת מוצרי אלקטרוניקה רבים אחרים בהם ביטלו לגמרי את מס הקנייה.

שוש רבינוביץ: בנוסף, כל יבואן משלם כחצי מיליון שקלים מדי שנה למכון התקנים בגין הבדיקות שחייבים לבצע.

שוש רבינוביץ: אנחנו לא רואים הצדקה להטיל עוד חובה על היבואן כי אין כאן עבודה נוספת.

שוש רבינוביץ: עכשיו אני מבינה גם למה רוצים לגבות, כי עכשיו עשו תחשיבים כלכליים שהראו שזה מוצדק, אבל אין כאן שום עבודה נוספת.

משה כחלון: למה אי אפשר לסנכרן מחירים עם מכון התקנים?

דינה עברי-עומר: זה סוג אחר של בדיקות.

חיים גרון: סוג אחר של בדיקות, וסמכות שנקבעה בחוק התקשורת.

חיים גרון: אפשר היה לשאול כאשר חוקקו את חוק התקשורת, מדוע את הסמכות להעניק אישור סוג לציוד קצה החריגו לגבי ענף התקשורת.

חיים גרון: לכאורה אפשר היה להעביר את זה למכון התקנים.

חיים גרון: אבל כל עוד זה החוק, אנחנו פועלים על-פי החוק.

משה כחלון: מה את מציעה, שיעשו את זה בחינם?

שוש רבינוביץ: שימשיכו לעשות את זה כפי שעושים היום.

משה כחלון: למה עד היום לא גביתם?

דינה עברי-עומר: גבינו במשך תקופה מסוימת, ואז תוקף התקנות פקע.

דינה עברי-עומר: נוצר פער זמנים, אולם אנחנו מבקשים לחדש את זה היום.

אתי בנדלר: זה פער זמנים משמעותי למדי, של למעלה משנה.

חיים סחרוביץ: 1.3 מיליון שקלים המדינה הפסידה מכיוון שלא גבו.

משה כחלון: עו"ד רבינוביץ, חשוב לציין שלא הוחלט להפסיק לגבות, אלא זה עוד תקלה אחת מני רבות של משרד התקשורת.

משה כחלון: זה לא מפתיע אותנו.

משה כחלון: אם פעם אחת משרד התקשורת מגיע לכאן ואין באמתחתו תקלה כלשהי, אני מופתע.

משה כחלון: עד עכשיו הכול בסדר, הם מקפידים לבוא לכאן כדי שניחלץ אותם מקשייהם.

חיים גרון: דרך אגב, במשך כל השנים לפני התקנת התקנות, מאז חקיקת חוק התקשורת, המשרד גבה תשלומים על-פי סעיף שהסמיך את השר לגבות תשלומים בלי תקנות.

חיים גרון: היוזמה להתקין את זה כתקנות היתה של משרד התקשורת.

חיים גרון: אמרנו: בשנות האלפיים גבייה על סמך החלטת שר איננה ראויה וצריך להיות פיקוח.

אתי בנדלר: אינה ראויה, וייתכן גם שאינה עומדת בחוקים.

אתי בנדלר: הרי התחייבתם.

חיים גרון: היו בידינו חוות דעת מוצקות שזה חוקי, ואף-על-פי-כן סברנו שמתאים יותר שגביית תשלומים תיעשה על-פי תקנות.

חיים גרון: לכן ביוזמתנו פנינו לכנסת והכנסת התקינה תקנות.

משה כחלון: לשם מה הייתם צריכים את זה?

משה כחלון: עכשיו כל פעם אתם צריכים לבוא לכאן.

חיים גרון: הכנסת קבעה את זה כהוראת שעה.

חיים גרון: לולא זה היה הוראת שעה לא היה נוצר הפער הזה.

אתי בנדלר: אבל גם הפעם אתם מבקשים שזה יהיה הוראת שעה.

שוש רבינוביץ: זה תשלום חד-פעמי?

חיים גרון: זה תשלום חד-פעמי, לתמיד.

חיים גרון: תחשבי על מכולה של אלפי מכשירים שיבואן מביא, עליה הוא משלם בין 300-3,000 שקל עבור בדיקת הציוד.

חיים גרון: זה לא מס, אלא משמש לתשלום עבור עבודה בפועל של הבודקים.

שוש רבינוביץ: לפני שנה זה לא נדרש.

משה כחלון: זה היה קיים בעבר, אולם במשך שנה הם לא באו לחדש את תוקף התקנות.

דינה עברי-עומר: תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תשלום בעד מתן אישור סוג ובדיקות של ציוד קצה) (הוראת שעה), התשס"ז-2007

לאה ורון: למה גם הפעם זאת הוראת שעה?

דינה עברי-עומר: משני טעמים.

דינה עברי-עומר: הטעם המהותי, כיוון שבעקבות תיקון שנעשה בחוק התקשורת בחוק ההסדרים האחרון שונתה קצת המתכונת של מעבדות חיצוניות ואפשר להסמיך מעבדות חיצוניות לבצע בדיקות, דבר שאנו כמובן מעודדים מאוד.

דינה עברי-עומר: מעבדות חיצוניות התחילו לתת אישורי סוג.

משה כחלון: היה לנו כבר דיון על מעבדות חיצוניות.

דינה עברי-עומר: ככל שיוסמכו המעבדות האלה ותחומי הפעולה שלהן יורחבו, כך תצומצם המעבדה במשרד התקשורת, או שתפסיק פעילותה כליל או שיישארו רק מעט בדיקות באחריות משרד התקשורת.

דינה עברי-עומר: ייתכן שנצטרך לעשות התאמה כלשהי בתקנות בהתאם להתפתחות עם המעבדות החיצוניות, לכן מוצדק לדעתנו שזאת תהיה הוראת שעה.

דינה עברי-עומר: לגבי היקף הוראת השעה, סברנו שיש מקום שההוראה תהיה מעבר לדצמבר 2007, אבל בעקבות הסכמות עם משרד האוצר המועד שסוכם הוא דצמבר.

דינה עברי-עומר: אנו סבורים שראוי שהתוקף יהיה למשך תקופה ארוכה יותר.

דינה עברי-עומר: "בתוקף סמכותי לפי סעיפים 53א(א)(2) ו-59 לחוק התקשורת (בזק ושידורים), התשמ"ב-1982 (להלן – החוק), באישור שר האוצר לפי סעיף 39ב לחוק יסודות התקציב, התשמ"ה-1985 ובאישור ועדת הכלכלה של הכנסת לפי סעיף 59א לחוק, אני מתקין תקנות אלה:

דינה עברי-עומר: תקנה 1 – הגדרות בתקנות אלה – "בדיקה" – בדיקה מלאה, בדיקה מינהלית, בדיקה טכנית או בדיקה משלימה; "בדיקה טכנית" – עריכת בדיקות ומדידות של ציוד קצה, לצורך מתן אישור סוג; "בדיקה מינהלית" – בחינת מפרטים טכניים ומסמכים אחרים שהמציא מבקש; "בדיקה מלאה" – בדיקה הכוללת בדיקה מינהלית ובדיקה טכנית; "בדיקה משלימה" – בדיקה טכנית נוספת לצורך השלמת בדיקה מינהלית; "המנהל" – סמנכ"ל בכיר הנדסה ורישוי במשרד או מי שהוא הסמיכו לענין תקנות אלה; "המשרד" – משרד התקשורת; "מבקש" – מי שהגיש למנהל בקשה לקבלת אישור סוג, לרבות בקשה לביצוע בדיקה לצורך קבלת אישור סוג.

דינה עברי-עומר: "

משה כחלון: יש הערות לתקנה 1? אין הערות.

משה כחלון: תקנה 1 מאושרת.

דינה עברי-עומר: תקנה 2 – תשלומים "תשלומים בעד מתן אישור סוג בידי המשרד ובעד בדיקות של ציוד קצה המבוצעות בידי המשרד (להלן – התשלום) יהיו כמפורט בתוספת, לפי הענין.

דינה עברי-עומר: "

משה כחלון: יש הערות לתקנה 2? אין הערות.

משה כחלון: תקנה 2 מאושרת.

דינה עברי-עומר: תקנה 3 – מועד ואופן התשלום (א) תשלום בעד מתן אישור סוג, ישולם מראש לכל תקופת תקפו של אישור הסוג; תשלום בעד בדיקה ישולם לפני תחילת ביצועה; (ב) התשלום ישולם בבנק לפי טופס לתשלום שהורה עליו המנהל; מבקש ימציא למנהל את הטופס המקורי שעליו מוטבעת חותמת הבנק.

דינה עברי-עומר: (ג) בוטל אישור סוג, הוגבל או הותלה, בין לפי בקשת בעל אישור הסוג ובין לפי כל סמכות שבדין, לא יוחזר התשלום.

דינה עברי-עומר: "

משה כחלון: לכמה זמן אתם מאשרים?

משה כחלון: אתם אומרים שזה אישור אחד לנצח?

חיים סחרוביץ: תלוי בסוג הציוד, אבל בדרך כלל האישור ניתן לתקופה הנעה בין 3 שנים ל-10 שנים.

אתי בנדלר: זה קצת בעייתי.

משה כחלון: ייתכן שמישהו יביא ציוד וישלם 4,500 שקלים עבור הבדיקה.

משה כחלון: אתם מבקשים ממנו לשלם 4,500 שקל בשנה, או תשלום חד-פעמי?

דינה עברי-עומר: תשלום חד-פעמי לכל תקופת האישור.

דינה עברי-עומר: יש בעצם שני תשלומים.

דינה עברי-עומר: יש את הבדיקה, ואת מתן אישור הסוג.

דינה עברי-עומר: על מתן אישור הסוג גובים 360 שקלים, וזה תשלום חד-פעמי, ועל הבדיקות – לפי סוג הבדיקה: מינהלי או טכני, לפי סוג הציוד.

דינה עברי-עומר: תיכף נעבור על זה.

משה כחלון: אתם גובים 10 שנים מראש?

דינה עברי-עומר: גובים תשלום חד-פעמי עבור הבדיקה.

דינה עברי-עומר: זה עלות הבדיקה.

דינה עברי-עומר: מבצעים את הבדיקה פעם אחת, לכן משלמים פעם אחת.

דינה עברי-עומר: אישור הסוג תוקפו בין 3-10 שנים, אז משלמים פעם אחת עבור אישור הסוג.

אתי בנדלר: זאת בדיוק הבעיה, שבשום מקום לא כתוב מה תקופת תוקפו של האישור.

אתי בנדלר: לכאורה זה נתון לשיקול דעתו של המנהל.

אתי בנדלר: הוא יכול פתאום לקבוע שתקופת תוקפו של אישור תהיה לחודש אחד, אז מדי חודש יצטרכו לשלם.

חיים סחרוביץ: לא.

חיים סחרוביץ: אחרי שפג תוקף האישור - - -

אתי בנדלר: מי קובע מה משך תוקפו של האישור?

חיים סחרוביץ: תוקף האישור נקבע לפי קריטריונים ידועים מראש, על-פי סוג הציוד.

חיים סחרוביץ: לא נגבה תשלום אחרי שפג תוקף האישור.

חיים סחרוביץ: חברה מקבלת למשל אישור שתוקפו שנה.

משה כחלון: מי מחליט, המשרד?

חיים סחרוביץ: המשרד מחליט, לפי קריטריונים.

חיים סחרוביץ: לדוגמה, בעבר תוקפו של ציוד ADSL היה שנה בלבד, כי היינו בתקופת ניסוי ולא ידענו מה יקרה, האם נשנה את דרישות המשרד לגבי הציוד.

חיים סחרוביץ: אחר-כך הארכנו את התוקף ל-5 שנים.

חיים סחרוביץ: בזמנו כל מה שתוקפו היה עד 3 שנים הוארך ל-10 שנים.

חיים סחרוביץ: כאשר תם התוקף, שב היבואן למשרד אך לא משלם עוד כסף, אלא רק מקבל אישור מחדש.

חיים סחרוביץ: כלומר אין גביית כסף נוספת עבור בדיקות.

אתי בנדלר: האם אפשר לומר שלעולם תקופת תוקפו של אישור לא תפחת משנה?

חיים גרון: כן, אני יכול להגיד את זה.

אתי בנדלר: אולי אפשר לעגן את זה בתקנה 3(א) ולומר: "תשלום בעד מתן אישור סוג, ישולם מראש לכל תקופת תקפו של אישור הסוג, שלא יפחת משנה".

דינה עברי-עומר: אני מציעה לומר: "תשלום בעד מתן אישור סוג, ישולם מראש לכל תקופת תקפו של אישור הסוג, לרבות לכל תקופות הארכתו".

דינה עברי-עומר: כלומר אם זה מוארך מדי פעם לפעם לא ייגבה תשלום נוסף.

חיים סחרוביץ: פעם אחת שילמת, וגמרנו.

חיים סחרוביץ: ההארכות לאחר מכן הן עניין טכני לגמרי.

משה כחלון: בתקנת משנה (ג) מדובר על ביטול אישור.

משה כחלון: זה אחרי שקיבל אישור?

חיים גרון: כן.

חיים גרון: היו מעט מקרים של יבואנים שהטעו את המשרד, או הציגו לצורך הבדיקות ציוד מסוים ואחר-כך ייבאו ציוד אחר תחת אותו שם.

חיים גרון: זה מטופל גם ברמת המכס, כי זה עבירה על חוקי המכס, אבל גם ברמת המשרד.

חיים גרון: במקרים כאלה המשרד, כמובן אחרי שימוע, הגביל או התלה או ביטל את אישור הסוג.

חיים גרון: היה גם מקרה שהתליתי את האישור לאלתר כי התברר שהוא גורם נזק לרשת, או שהציוד שהביאו לא היה הציוד שנבדק, או לפעמים עשו שינויים בארץ – הביאו ציוד לארץ, עשו בו שינויים שגרמו לבעיות והתחילו למכור אותו, אז מייד התלינו.

משה כחלון: יש הערות לתקנה 3, למעט התוספת שהוכנסה בתקנת משנה (א)?

משה כחלון: אין הערות.

משה כחלון: תקנה 3 מאושרת.

דינה עברי-עומר: תקנה 4 – תוקף "תוקפן של תקנות אלה עד יום כ"ב בטבת התשס"ח (31 בדצמבר 2007).

דינה עברי-עומר: "

אתי בנדלר: ומה אתם מבקשים?

חיים גרון: אנחנו כבולים להסכמה עם משרד האוצר.

חיים גרון: אנחנו לא רוצים לחרוג כאן מסיכומים.

משה כחלון: אני סבור שהוועדה צריכה לאשר עד סוף דצמבר 2008.

אורן משה: זה לא עולה בקנה אחד עם החלטת הממשלה שנתקבלה בספטמבר 2006, שמתייחסת להוצאת הבדיקות למעבדות חיצוניות.

אורן משה: אם השר יקבע תקנות בעצם המעבדות החיצוניות לא יוכלו להתמודד בתחרות על המחיר, ואז איך יבצעו את הבדיקות?

אורן משה: על-פי החלטת הממשלה המעבדות הפרטיות היו צריכות כבר להתחיל לפעול.

דינה עברי-עומר: החוק תוקן אחרי החלטת הממשלה.

דינה עברי-עומר: נכון, החלטת הממשלה קבעה שהמעבדות יתחילו לפעול והמעבדה של משרד התקשורת תפסיק לפעול, אבל בסופו של דבר בחוק שנחקק, אמנם נשארה אפשרות להסמיך מעבדות, אבל לעניין כל הבדיקות או חלקן.

דינה עברי-עומר: ייתכן שחלק מן הבדיקות יישארו עדיין במשרד התקשורת.

דינה עברי-עומר: זה התפתח במהלך החקיקה והיום החוק שונה במקצת.

אורן משה: כאשר הדברים יובהרו, נשקול עמדתנו.

אורן משה: זה גם נוסח ההחלטה שקיבל השר.

אורן משה: אם יהיה צורך, בסוף דצמבר נתייצב כאן ולא נערים קשיים על הארכה נוספת לתקנות.

אורן משה: אז גם נהיה חכמים יותר ונדע איך מתקדם תהליך ההוצאה למעבדות חיצוניות, והכול כמובן בשיתוף פעולה עם משרד התקשורת.

משה כחלון: מתי המעבדות החיצוניות צריכות להתחיל לעבוד על-פי החלטת הממשלה?

אורן משה: לכאורה ב-31 בינואר 2007.

משה כחלון: אתם מבקשים כאן הוראת שעה עד 31 בדצמבר 2007.

אתי בנדלר: כלומר, המעבדות החיצוניות היו אמורות להתחיל לפעול לפני חצי שנה.

אתי בנדלר: אולי צריך לכתוב: "ובלבד שהמעבדות התחילו לפעול ב-1 בינואר 2007" ...

אורן משה: אם תהיה הארכה על תנאי - - -

אתי בנדלר: אמרתי את זה קצת בציניות.

אתי בנדלר: אנחנו עכשיו בחודש יוני 2007.

אתי בנדלר: אתה אומר שהתוקף עד 31 בדצמבר 2007 נבע מתוך הנחה שב-1 בינואר המעבדות הפרטיות כבר יתחילו לפעול.

חיים גרון: על-פי החלטת הממשלה הן אמורות להתחיל לפעול ב-1 ביולי 2007.

אורן משה: נקבע 1 ביולי היות והיה עיכוב של שנה.

אתי בנדלר: גם זה לא ריאלי.

משה כחלון: ניתן גם עכשיו שנה קדימה.

אורן משה: עו"ד בנדלר, ההערה הצינית שלך מונפה לכדי רעיון בידי היושב-ראש.

אורן משה: אין לי התנגדות עקרונית לכך שאנחנו נתנֶה אישור לשנה בהוצאת הבדיקות החיצוניות.

אתי בנדלר: אי אפשר בתקנות לעשות את זה.

אתי בנדלר: התקנות מסמיכות לקבוע סכומים.

אתי בנדלר: הן לא מסמיכות לקבוע התניות מן הסוג הזה.

אורן משה: אז ההצעה הזאת יורדת מן השולחן ואפשר להמשיך הלאה.

משה כחלון: אני לא רוצה לפגוע בתחרות.

משה כחלון: הכנסת המעבדות מוסיפה תחרות.

דינה עברי-עומר: כוונת המשרד לקדם את פעילות המעבדות, וכעת מכינים נוהל.

משה כחלון: מה אתם מעריכים?

חיים גרון: ההערכה הריאלית, שתהליך הכנת התקנות להסמכת המעבדות – כי נקבע שזה יהיה בתקנות – הכנת התקנות ואחר-כך הסמכת המעבדות בפועל, יארך עד סוף השנה האזרחית, עד סוף דצמבר, ורק אז הן יתחילו לפעול.

חיים גרון: אבל אנחנו צופים שתהיה תקופת חפיפה מסוימת.

חיים גרון: הרי לא יתכן שביום אחד כל המאסה של העבודה שנעשית במשך עשרות שנים במשרד התקשורת תעבור למקום אחר.

חיים גרון: יהיה תהליך כלשהו, כאשר יתחילו להעביר נושא אחרי נושא אחרי נושא למעבדות ותהיה עוד תקופה, מספר חודשים של עבודה משותפת, בחפיפה.

חיים גרון: תהליך הסגירה לא יהיה חד, אלא בהדרגתיות, מין Fazing out של הפעילות.

אורן משה: עם כל הכבוד לאנשי משרד התקשורת האמונים על הפן הטכני של בידוק ומתן אישורים, אין לי ספק שברגע שייצא הרישיון למעבדות חיצוניות, בחפיפה, בתיאום, בפיקוח ובקרה מתמדת של שר התקשורת המגזר הפרטי יידע לתת פתרונות בזמן סביר כדי להתחיל לבדוק מהר ככל האפשר ולהגדיל את ההכנסות שלו מהעניין הזה.

אורן משה: נאמר לי כאן לפני הישיבה שמדובר ב-800 בדיקות בשנה.

אורן משה: אם זה לא יתאפשר, בשל סיבות טכניות או הסיבות שראש האגף ציין, כפי שאמרתי קודם אנחנו נתגייס ונעשה כל שצריך במשרד האוצר כדי להתייצב כאן שוב בדצמבר ולאשר הארכה, כפי שייקבע.

משה כחלון: אתם חושבים שהכנסת היא משהו שאתם לוחצים על כפתור ומתייצבים.

משה כחלון: במקרה דצמבר זה לא פגרה, אבל ב-4 החודשים הבאים הכנסת תהיה בפגרה.

משה כחלון: לא ברור אם יהיה כאן מישהו או לא יהיה כאן מישהו, ואולי תהיה תקופת בחירות.

לאה ורון: ולא ברור אם יהיה עומס על הוועדה או לא יהיה עומס על הוועדה.

משה כחלון: גם אם הוועדה תעבוד, יש דברים מעבר לכך, דברים שלא תלויים בוועדה.

אורן משה: אני יכול להגיד רק מה אנחנו נעשה.

אורן משה: לא נשים טריז בגלגלים של משרד התקשורת בבואו לבקש הארכה נוספת אם לא יהיה פתרון.

לאה ורון: הסביר לך היושב-ראש שהארכה נוספת מותנית באישור של הכנסת.

אורן משה: אבל הסבירה היועצת המשפטית שבתקנות אי אפשר לקבוע דבר על תנאי.

אתי בנדלר: לא דיברתי על תקנות על תנאי.

אתי בנדלר: שאלת אותי האם אפשר להתנות את תוקף התקנות בגורם אחר.

אורן משה: אמרתי שהאישור ניתן עד 31 בדצמבר ובלבד שעד אז יוציאו את האישורים למעבדות חיצוניות.

אתי בנדלר: אני לא מבינה את ההתניה הזאת.

אתי בנדלר: נניח שיוציאו עד אז את רוב הבדיקות, אם לא את כולן, למעבדות חיצוניות, אם אני זוכרת נכון את הדיונים בתיקון החוק, ההוצאה החוצה אמורה להוזיל דווקא את העלויות.

אתי בנדלר: אז אף אחד בלאו הכי לא יבוא למעבדה של משרד התקשורת לבצע את הבדיקה אם הוא יכול לבצע את זה במחיר נמוך יותר בשוק הפרטי.

אורן משה: אני מסכים לגמרי, אבל שמעתי כאן בחצי אוזן שהיועצת המשפטית אמרה שהתקנות בחוק החדש אולי לא יחייבו את המעבדות.

אורן משה: הבנתי נכון?

דינה עברי-עומר: התקנות האלה הן על התעריפים של מעבדת משרד התקשורת.

דינה עברי-עומר: אנחנו לא מסדירים את המחירים של המעבדות הפרטיות.

חיים גרון: הכוונה שיהיה שוק, שתהיה תחרות.

משה כחלון: מר אורן משה, היית צריך לתקוף את זה בזווית אחרת.

משה כחלון: אם זה באמת זול, מחיר טורפני, זה גם פוגע בתחרות.

דינה עברי-עומר: אני רוצה להפנות אותך לנוסח התקנות: "תשלומים בעד מתן אישור סוג ובדיקות המבוצעות בידי המשרד".

חיים גרון: זה לא מחייב את השוק.

משה כחלון: נאשר את תוקף התקנות ל-28 בפברואר 2008.

משה כחלון: אשמח מאוד לשמוע שטעיתי.

אורן משה: 31 בדצמבר 2007 זה התאריך שהוסכם על-ידי שר האוצר.

אתי בנדלר: הוועדה מוכנה לאשר את התקנות האלה בתנאי שהתאריך יהיה 28 בפברואר 2008.

אתי בנדלר: אם לא ירצו, ימשכו את התקנות.

לאה ורון: אני מציעה שאחרי הדיון תיגש לכאן ונסביר לך איך זה עובד.

משה כחלון: נעבור לתוספת (תקנה 2).

משה כחלון: יש הערות?

משה כחלון: אם אין הערות, התוספת מאושרת.

משה כחלון: תקנות התקשורת (בזק ושידורים) (תשלום בעד מתן אישור סוג ובדיקות של ציוד קצה) (הוראת שעה), התשס"ז-2007 מאושרות.

משה כחלון: תודה רבה.