ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 443, 2007-06-27 09:00

סטס מיסז'ניקוב: אני פותח את הישיבה.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, הצעה לסדר, עוד לפני שאנחנו מתחילים בדיון המהיר.

שלי יחימוביץ': אתמול הופיע המפקח על הבנקים, רוני חזקיהו באירוע כלשהו ואז הוא קרא לבנקים לפטר עובדים ולהוריד בעלויות השכר.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שזאת שערורייה, שהמפקח על הבנקים, שהוא איש בנק ישראל, מייצג אינטרסים של המדינה ושל אזרחי מדינת ישראל, קורא לבנקים, על הרווחים העצומים שלהם, לפטר עובדים.

שלי יחימוביץ': זוהי חריגה מוחלטת מהסמכויות שלו וחריגה מוחלטת ממה שהוא אמור לייצג.

שלי יחימוביץ': רפרוף מהיר במשכורות ראשי הבנקים, מראה שהם מגיעים ל-3 מיליון שקלים בשנה, וזה במקרה הרע, כשהם עניים ומסכנים.

שלי יחימוביץ': על רקע הרווחים העצומים של הבנקים ומשכורות העתק של ראשי הבנקים, לקרוא לפטר עובדים?

שלי יחימוביץ': במיוחד לאור העובדה שהמגמה כיום בבנקים היא בכלל לפטר עובדים ולהביא במקומם עובדי חברת כוח אדם, זאת המגמה הכללית.

שלי יחימוביץ': יש כאן ממש ליקוי מאורות וחוסר הבנה של בנק ישראל מה התפקיד שלו.

שלי יחימוביץ': אני חושבת, שכפי שעשינו פה בעבר, אולי נקרא למפקח על הבנקים ונבקש תגובתו להתבטאויות המוזרות האלה ואולי נסביר לו מהו תפקידו כי יכול להיות שהוא לא מבין אותו.

סטס מיסז'ניקוב: נרשם, תודה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו עוברים לנושא דיון מהיר: השביתה הצפויה של מאבטחי שרי הממשלה עקב פגיעה במעמדם ובזכויותיהם, של חברי הכנסת: שלי יחימוביץ, חיים אורון, נאדיה חילו ורונית תירוש.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש.

שלי יחימוביץ': העובדה שמתעמרים במאבטחים ומשלמים להם שכר רעב היא לא חדשה, אנחנו מתעסקים בזה חדשות לבקרים.

שלי יחימוביץ': חברות השמירה והאבטחה למיניהן מצטיינות בעושק עובדים ובעבריינות המונית על חוקי העבודה וחוקי המגן.

שלי יחימוביץ': יחד עם זאת, פה ושם, עדיין נשמר איזה אי של השפיות והכבוד לעובדים נשמר במקרה של מאבטחי השרים.

שלי יחימוביץ': זה לא סתם, כיוון שהאנשים האלה הם בעלי הכשרה יוצאת דופן.

שלי יחימוביץ': רובם קצינים, כולם יוצאי יחידות קרביות, חלק מהם אפילו בוגרי השב"כ.

שלי יחימוביץ': הסטנדרטים לקבלת משרה של מאבטח שר הם גבוהים ביותר.

שלי יחימוביץ': הם עושים עבודה מקצועית פר אקסלנס, הם לא עומדים בפתח של מסעדה ובודקים תיקים.

שלי יחימוביץ': הם מיומנים ומוכשרים לעבודה ברמות גבוהות ביותר, שאם לא כן, הם לא היו מתקבלים לעבודה הזאת.

שלי יחימוביץ': גם יחסי האמון והביטחון שנוצרים בין האישים המאובטחים למאבטחים שלהם חשובים ביותר.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים שהם מסכנים את חייהם בפועל.

שלי יחימוביץ': אנחנו יודעים על המאבטח שנפצע בעת ההתנקשות בחייו של ראש הממשלה המנוח יצחק רבין.

שלי יחימוביץ': בשל כל אלה הם קיבלו משכורות נורמאליות.

שלי יחימוביץ': לצערי, עד היום הם הועסקו דרך 7 חברות אבטחה שונות ואז הוחלט באוצר לאחד את העניין ולעשות, לכאורה, סדר בבלגאן ולהביא את המכרז לידי חברה אחת.

שלי יחימוביץ': החברה שזכתה במכרז היא חברת מיקוד.

שלי יחימוביץ': כמו תמיד, כמו כל הרעות במשק, מתייעלים ומוזילים עלויות.

שלי יחימוביץ': למה החברה זכתה?

שלי יחימוביץ': כי היא הגישה הצעה זולה.

שלי יחימוביץ': איך היא תעמוד בהצעה הזולה?

שלי יחימוביץ': תחתוך בשכרם של האנשים הטובים האלה שיושבים פה.

שלי יחימוביץ': אני אשמח עם אחד מהם ידבר.

שלי יחימוביץ': שוב אנחנו רואים את הכל דרך החור שבגרוש.

שלי יחימוביץ': הם גם נדרשים לחתום על חוזה עבודה שמוריד את התנאים שלהם באופן דרמטי.

שלי יחימוביץ': זה זלזול באיכויות שלהם, בחשיבות של העבודה שלהם.

שלי יחימוביץ': זאת פגיעה בתנאים שלהם.

שלי יחימוביץ': זאת המשמעות של שינוי החוזה והמעבר לחברת מיקוד.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שהתפקיד שלנו הוא, לתבוע את עלבונם ואת המשך התנאים הקודמים שהם הועסקו בהם.

שלי יחימוביץ': בוודאי לא לפגוע באנשים האלה, שבלי פראזות, חרפו את נפשם למען המדינה וגם עכשיו הם מועסקים בעבודות ביטחוניות מורכבות ורגישות.

נאדיה חילו: אני רוצה להודות לצחי, מנכ"ל אגף איגוד מקצועי ולצוות המקצועי של ההסתדרות, שדרכם התעורר כל העניין ונחשף גם בעיתונות.

נאדיה חילו: כך נחשפתי גם אני לנושא הזה.

נאדיה חילו: מדובר ב- 7 חברות שהעסיקו 150 מאבטחים.

נאדיה חילו: יצא מכרז וההצעה הזוכה היתה נמוכה ב- 20% מההצעות האחרות.

נאדיה חילו: אנחנו מבקשים חשיפה טוטאלית של תנאי העסקתם של העובדים.

נאדיה חילו: עד כמה שלמדתי את הנושא, הבנתי שלא כל הסעיפים הקטנים בתוך המכרז חשופים וידועים לעובדים.

נאדיה חילו: זאת זכותם הבסיסית של העובדים לדעת מה התנאים של המכרז ואפילו את הסעיפים הקטנים.

נאדיה חילו: לגבי הנושא של תנאי העברתם.

נאדיה חילו: גם במידה ותהיה העברה, חשוב לדעת מה התנאים של ההעברה.

נאדיה חילו: גם כאן צריך לוודא שהם לא נפגעים מבחינת התנאים, זכויות מצטברות וזכויות ותק.

נאדיה חילו: אני גם מבינה שההחלה של העניין היא ב-1 ביוני, אלא אם זה נדחה.

נאדיה חילו: אני חושבת שצריך להביא לכך שההחלה לא תהיה מה-1 ביולי.

נאדיה חילו: כל עוד הדברים לא יוסדרו בצורה ברורה וגלויה, כחוק ומבלי שתפגע במאבטחים, לא תהיה החלה ב-1 ליולי.

נאדיה חילו: אני חושבת שהחשש של 150 עובדים, במקרה הזה, הוא חשש שמשקף חששות של הרבה מאוד עובדים בסקטורים שונים במשק, שמידי פעם מטלטלים אותם וזורקים אותם ממקום למקום תחת רפורמות כאלה ואחרות.

נאדיה חילו: לפעמים אומרים שעושים רפורמה ואז אתה מגלה שהרפורמה היחידה היא אלמנט רווחי כלכלי ופגיעה בזכויות העובדים.

נאדיה חילו: אם זאת הרפורמה, אז אין צורך ברפורמה.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה נושא חשוב וראוי להתייחסות מאוד גדולה ואני בהחלט רוצה כאן, פעם נוספת, לשבח את האיגוד המקצועי ואת ההסתדרות, שידם תמיד על הדופק מבחינת הפגיעה בזכויות העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: נציג ועד העובדים, בבקשה.

דוד בן-נון: רציתי להתייחס לכמה דברים שפוגעים בנו מאוד.

שלי יחימוביץ': אתם ועד של 150 המאבטחים?

דוד בן-נון: כן.

דוד בן-נון: זה ועד שהוקם עכשיו כי צפינו את הבעיות.

דוד בן-נון: מעבר לפגיעה בשכר אנחנו חושבים שפוגעים בנו באופן אישי.

יעקב ליצמן: יש בעיה עם חברות בהסתדרות?

דוד בן-נון: כולנו חברים בהסתדרות.

יעקב ליצמן: האם ההסתדרות איתכם?

דוד בן-נון: כן.

דוד בן-נון: כפי שאמרתי, מעבר לשכר יש כאן פגיעה אישית.

דוד בן-נון: כולנו באים למשימה הזאת כשליחות לאומית אנחנו רואים את עצמנו כשומרים של הדמוקרטיה.

דוד בן-נון: פעמיים נכשלנו במשימה הזאת ואחרי כל פעם חל קרע בעם.

דוד בן-נון: פעם אחת היה קרע בין דתיים ופעם שניה לאחר חומת מגן.

דוד בן-נון: אנחנו רואים את העבודה כשליחות לאומית שלנו.

יעקב ליצמן: מהם תנאי העבודה שלכם?

דוד בן-נון: אנחנו עובדים 15 יום בחודש, במשמרת של 24 שעות.

דוד בן-נון: יש משימות שבהן אנחנו עובדים גם 30 שעות ברציפות.

דוד בן-נון: אנחנו עוברים אימוני כושר גופני מאוד גבוהים.

דוד בן-נון: אנחנו צריכים לעמוד בסטנדרט מאוד גבוה של אימוני כושר.

יעקב ליצמן: 30 שעות זה כבר עוול.

דוד בן-נון: יום עבודה שלנו הוא מאסיבי, קשה ומורכב.

דוד בן-נון: כולנו בעלי משפחות, בעלי תארים אקדמאים, אנשים שיש להם ותק ביטחוני.

דוד בן-נון: חלקנו עבד בשרות הביטחון הכללי, במשימות ביטחון ועדיין משרתים במילואים.

דוד בן-נון: מה שהביא אותנו להתארגנות הוא חוזה ההעסקה שחברת מיקוד רוצה שנחתום עליו.

דוד בן-נון: החוזה שהם הכינו מתאים לשומרים ועובדי שמירה וניקיון ולא למאבטחי שרים.

דוד בן-נון: הוא פוגע בזכויות שלנו, פוגע בשכר שלנו, פוגע בתנאים הסוציאליים שלנו.

דוד בן-נון: מעבר לכל, האנשים שיושבים פה פוגעים בנו באופן אישי.

דוד בן-נון: האדון הזה והאדון הזה פוגעים בנו באופן אישי ומאיימים על מאבטחים - - -

סטס מיסז'ניקוב: תתייחס לגופו של עניין ולא לגופם של אנשים.

שלי יחימוביץ': אם אחרי שהם התארגנו מאיימים עליהם - - -

סטס מיסז'ניקוב: שלי, זאת ועדת כספים ולא ועדת שימוע.

דוד בן-נון: אני אגיד לך למה זה כן קשור.

דוד בן-נון: האנשים פה עושים מילואים בשירות הביטחון הכללי.

דוד בן-נון: הם מאבטחים משלחות ומאבטחים שרים שיוצאים לחו"ל.

דוד בן-נון: האדונים האלה פוגעים בעבודתם בשירות הביטחון הכללי על ידי כל מיני מהלכים שהם עושים ופוגעים בפרנסה שלהם.

דוד בן-נון: הם ממש מאיימים - - -

ראובן ריבלין: כשהם יוצאים לחו"ל אתם לא שומרים עליהם?

דוד בן נון: חלקנו הגדול הוא יוצא היחידה.

דוד בן נון: אנחנו עושים מילואים ביחידה ויוצאים במשלחות כחלק משירות המילואים.

צחי טבקמן: מאיימים עליהם שלא ייקחו אותם למילואים.

שלי יחימוביץ': אני לא הייתי עוברת על זה בשוויון נפש.

יעקב ליצמן: אני לא הבנתי מה הוא דורש.

דוד בן-נון: אני דורש שנקבל את הזכויות המגיעות לנו כחוק.

יעקב ליצמן: אתה רוצה שהם יקיימו את החוק?

שלי יחימוביץ': ליצמן, הם רוצים להמשיך ולהרוויח את מה שהם הרוויחו עד היום, זה מאוד פשוט.

צחי טבקמן: אני רק רוצה להבהיר כמה דברים.

צחי טבקמן: עד היום כל המשימות התחלקו בין 7 חברות שורות.

צחי טבקמן: בכל משימה הרוויחו סכום אחר.

צחי טבקמן: יש משימות שדורשות כישורים מיוחדים ולכן יש הבדל בין הסכומים.

צחי טבקמן: המדינה והחשב הכללי החליטו להוציא מכרז אחד לחברה אחת ועם זה אין לנו שום בעיה.

צחי טבקמן: חברת מיקוד זכתה במכרז בסכום נמוך, דבר שאומר שצריך להוריד ל-70% מהמאבטחים הקיימים את השכר בגובה של בין 100 ל-400 שקלים ליום עבודה, תלוי במאבטח ובמשימה.

צחי טבקמן: חברת מיקוד מנסה להחתים אותם על חוזה עבודה שיש בו אלמנטים לא חוקיים, שלא על פי חוק הגנת השכר, חוק שעות עבודה ומנוחה וחוקים של הכנסת.

צחי טבקמן: מנסים להחתים אותם על טופס נוסף, שהם מוותרים על כל תביעה והם לא יוכלו לתבוע פגיעה בשר שלהם.

נאדיה חילו: צחי, יש לכם את תנאי המכרז?

צחי טבקמן: שלחתי מכתב לחשב הכללי, ירון זליכה, שאני מבקש לראות את תנאי המכרז ושאני מוכן שהוא יוציא דברים שקשורים לביטחון המדינה.

צחי טבקמן: אותי מעניינים הדברים הלא ביטחוניים.

צחי טבקמן: הוא כתב לי שהוא לא יכול להראות את המכרז, אולי רק חלקים מסוימים, אבל מבחינתו הכל בסדר.

צחי טבקמן: בשורה התחתונה, הוא לא ראה את החוזה שחברת מיקוד מנסה להחתים את העובדים.

צחי טבקמן: במכרז הוא נתן להם משימה וביקש מהם מחיר.

סטס מיסז'ניקוב: אתה לא ראית את תנאי המכרז אבל אתה אומר שזה בניגוד לתנאי המכרז?

צחי טבקמן: לא אמרתי את זה.

צחי טבקמן: אני מניח שהחוזה לא מכריח את החברה לעבור על החוק.

צחי טבקמן: בחוזה מטילים עליהם כל מיני קנסות וזה בניגוד לחוק הגנת השכר.

צחי טבקמן: הם מחתימים אותם בניגוד לשעות עבודה ומנוחה.

ראובן ריבלין: סוג העבודה הזה נוגד בעליל את חוק שעות עבודה ומנוחה.

צחי טבקמן: הם לא מקבלים את מה שמגיע להם.

צחי טבקמן: חוק שעות עבודה ומנוחה קובע כמה שעות מותר להעסיק עובד.

נאדיה חילו: אולי אתה יכול לעשות השוואה בין שני החוזים?

צחי טבקמן: היו חוזים שונים.

צחי טבקמן: חבר הכנסת ריבלין, אני אסביר למה התכוונתי.

צחי טבקמן: חוק שעות עבודה ומנוחה קובע כמה שעות מותר להעסיק עובד ובכמה שעות נוספות מותר להעסיק עובד.

צחי טבקמן: החוק גם קובע, שלהעסיק עובד בשעות גלובאליות, אפשר רק בהסכם קיבוצי, ולא בחוזה אישי.

ראובן ריבלין: למעט תחומים מסוימים שהשר אישר.

צחי טבקמן: לדוגמה: חוק שעות עבודה ומנוחה לא חל על טייסים, שוטרים וכדומה.

צחי טבקמן: אם הם היו עובדי שב"כ, חוק שעות עבודה ומנוחה לא היה חל עליהם.

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להחיל עליהם את חוק שעות עבודה ומנוחה?

ניסן סלומינסקי: אתה רוצה להרוג אותם לגמרי?

צחי טבקמן: אפשר לפתור את זה דרך העניין של שעות גלובאליות.

צחי טבקמן: לפי החוק, אפשר לעשות את זה רק בהסכם קיבוצי.

צחי טבקמן: אם אין הסכם קיבוצי אסור להעסיק אותם בשעות גלובאליות.

ראובן ריבלין: אתם רוצים שנקבע שאסור להעסיק אותם בתנאים האלה?

צחי טבקמן: בתנאים שהם מנסים להחתים, אנחנו לא נהיה מועסקים, כי אנחנו לא מוכנים לעבוד בתנאים האלה.

ליאור הגאי: אני מנהל הרכש הממשלתי ועורך המכרז.

ליאור הגאי: אני רוצה להגיד שאת המכתב מצחי לחשב קיבלנו דרך העיתון.

שלי יחימוביץ': זה לא רלוונטי.

שלי יחימוביץ': להיפך, חובתם לתקשר את זה ציבורית.

צחי טבקמן: יומיים אחרי ששלחתי את המכתב פניתי לעיתון.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה פה עימותים.

שלי יחימוביץ': הוא לא אומר את האמת.

שלי יחימוביץ': גם אני מכותבת על המכתב וקיבלתי אותו יומיים לפני שהתפרסם.

ליאור הגאי: לעניין העברת תנאי המכרז.

ליאור הגאי: המכרז הזה הוא בסיווג שמור, מטעמים מובנים ולכן לא יכולנו להתייחס באופן ספציפי לחוקים.

ליאור הגאי: דווקא החוק הספציפי הזה כן נזכר שם.

ליאור הגאי: הבאתי גם נתונים של המשימות והשכר ששולם לפני כן.

ליאור הגאי: המכרז הפך להיות מכרז מרכזי נוכח מחירים גבוהים ששולמו בענף ושונות בין המשרדים.

ליאור הגאי: המחיר הכי נמוך ליום עבודה היה 900 שקלים.

ליאור הגאי: לפי תנאי המכרז יש 12 ימי עבודה בחודש ועוד יום אחד לאימונים.

שלי יחימוביץ': האם תנאיהם נפגעים כתוצאה מהמכרז החדש?

ליאור הגאי: אני משער שחלק מהם ייפגעו וחלק לא יפגעו.

ליאור הגאי: עד היום היו 20 משימות שונות והמחירים היו שונים.

ליאור הגאי: לא ביקשנו במכרז שיפרטו לנו כמה שכר הם משלמים למאבטחים.

ליאור הגאי: הנחנו שחברה שיודעת לבצע משימות אבטחה, ולפני המכרז היו לה 7 משימות של אבטחת שרים, תדע לגייס את המאבטחים טוב מאיתנו ואנחנו לא נגיד לחברה כמה לשלם למאבטחים.

ליאור הגאי: אנחנו נדאג שהם יעמדו בכל החוקים.

שלי יחימוביץ': מבחינת

שלי יחימוביץ': כם אם משלמים להם 19.90 אתם מסודרים?

ליאור הגאי: זה מבחינת המדינה, אבל אנחנו יודעים שזה לא כך.

שלי יחימוביץ': אתה אומר דבר מאוד חמור.

סטס מיסז'ניקוב: הוא אומר דבר חמור אבל אמיתי.

שלי יחימוביץ': יש כאן הסכמה שהמאבטחים האלה יקבלו 19.96 שקלים לשעה.

שלי יחימוביץ': הוא לוקח אותם למשימות נבחרות - - -

סטס מיסז'ניקוב: זה חוקי?

שלי יחימוביץ': בוודאי שזה חוקי, אבל זה מסריח.

שלי יחימוביץ': אולי גם אנחנו נקבל 19.95?

ליאור הגאי: האמת היא, שאני לא יודע למה אני כאן ואני אסביר למה.

ליאור הגאי: חתמתי על הסכם עם חברת מיקוד.

ליאור הגאי: נכון לעכשיו, חברת מיקוד עומדת בכל התנאים.

ליאור הגאי: היא צריכה לגייס את המאבטחים.

ליאור הגאי: אני לא יודע אם מדובר ספציפית במאבטחים האלה.

שלי יחימוביץ': אותך לא מעניין ש-150 איש שעובדים שנים באבטחת שרים ילכו הביתה?

יאיר הגאי: הם לא עובדים שלי.

שלי יחימוביץ': הם כן עובדים שלך.

יעקב ליצמן: אני אסביר לך למה אתה כאן.

יעקב ליצמן: אתה נמצא כאן כי הם טוענים שמעסיקים אותם בניגוד לחוק ולא מקיימים את החוק.

יעקב ליצמן: אתה יכול להגיד שזה לא נכון, אבל זה מה שהם טוענים.

נאדיה חילו: יש כאן תקדים מאוד מסוכן.

ליאור הגאי: אני יודע שלמאבטחים קיימים, אפילו שזה לא עניין שלנו כחשב כללי, הציעו שכר של 11,000 שקל עבור 13 ימי עבודה, ויתקנו אותי אם אני טועה.

ליאור הגאי: לא יכולנו לחשוף את המכרז מטעמים שהמכרז שמור.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יכול לחשוף חלקים שמתייחסים להעסקה.

ליאור הגאי: בוודאי, והבאנו אותם לכאן.

ליאור הגאי: בחלק גדול מהמשימות הם הורדו ל-12 ימי עבודה לאחר שהם הועסקו 16 ימי עבודה.

ראובן ריבלין: אז הם מקבלים פחות שכר.

אלי אפללו: אני מוחה על הדו שיח, אי אפשר לנהל כך דיון.

אלי אפללו: אנשים לא שומעים פה אחד את השני.

אלי אפללו: אולי בגלל שהתקשורת כאן כל אחד צועק.

אלי אפללו: לגופו של עניין, אני מברך את חברות הכנסת שביקשו את הדיון.

אלי אפללו: אני שומע מהמאבטחים שהם התאגדו כגוף ויש להם ועד והם יכולים להשבית.

אלי אפללו: אני רואה שאתם מאוגדים עם ההסתדרות.

אלי אפללו: שלא תבינו אותי לא נכון, אני חושב שזה צודק.

אלי אפללו: אני חושב שזה לא הגיוני לפגוע בזכויות שלכם.

אלי אפללו: לא הגיוני שכל פעם שיוצא מכרז, יבואו מהחשב הכללי ויגידו שהם לא עובדים שלהם.

אלי אפללו: בוודאי שהם עובדים שלכם.

אלי אפללו: כשמוציאים מכרז, ואתה יודע שיש הורדה של 20%, אתה מתפלא שהם נפגעים?

אלי אפללו: מי יספוג את זה?

אלי אפללו: החברה?

אלי אפללו: ההוצאות השוטפות?

אלי אפללו: בוודאי שהעובדים.

אלי אפללו: במי תמיד פוגעים?

אלי אפללו: בעובדים.

אלי אפללו: החברה תישאר עם אותו מתח רווחים.

אלי אפללו: והעובדים תמיד נפגעים.

אלי אפללו: תיאורטית החשב צריך לשמור על זכויות העובדים ואני לא יודע אם זה באמת נעשה.

אלי אפללו: אי אפשר לומר שאתם לא קשורים לזה.

אלי אפללו: אתם קשורים וחצי ואל תתנערו מזה.

אלי אפללו: אם ראיתם שיש ירידה במשכורות ובמכרז של 20% אל תתפלאו שאחר כך העובדים האלה, שעושים עבודה כל כך טובה ונהדרת, ייפגעו.

אלי אפללו: פגיעה בשכר תגרום, בסופו של דבר, לפגיעה באיכות של העבודה שלהם, בשירות שלהם.

אלי אפללו: מה המשמעויות של הדברים האלה?

אלי אפללו: הם יכולים להביא עלינו אסון והחלטות קריטיות.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, לפני שנחליט להתקומם נגד הפגיעה בגורמים האלה, אנחנו רוצים לראות את המכרז.

אלי אפללו: מה שביטחוני אנחנו לא רוצים לראות.

סטס מיסז'ניקוב: הם חילקו כאן דף עם החוקים אבל אנחנו לא זוכרים אותם בעל-פה.

אלי אפללו: אני מסכם ואומר לאגף התקציבים: שלא תתנערו.

אלי אפללו: אל תתנערו מתחת לסדין של המכרז.

אלי אפללו: אתם יודעים שבסופו של דבר זה פוגע באנשים האלה.

אלי אפללו: צריך להיות סף של מחיר שלא פוגע באנשים הללו.

אלחנן גלזר: אדוני היושב ראש, אני, כמובן, נגד פגיעה בכל הסכמי שכר למיניהם כולל הסכמי שכר של המאבטחים, אם אשתכנע שאכן הדבר כך.

אלחנן גלזר: אולם, אני רוצה לדרוש את כבודם של בודקי התיקים ועובדי הניקיון שהוזכרו פה, בהשוואה למאבטחים.

אלחנן גלזר: אני חושב שגם לבודקי התיקים ולעובדי הניקיון מגיעה הגנה והייתי מצפה מההסתדרות שידרשו גם את כבודם של בודקי התיקים.

אלחנן גלזר: לפי המסמכים שחולקו לנו, אנחנו רואים שמדובר ב-900 עד 1,300 שקל ליום.

אלחנן גלזר: אני הייתי מצפה מההסתדרות שיתחילו קודם עם 900 שקל לחודש של בודקי התיקים, ויגנו עליהם קודם כל או כל קצבאות הזקנה של 1,400 שקל לחודש.

נאדיה חילו: מה הקשר?

סטס מיסז'ניקוב: זכותו להביע את דעתו.

יצחק גלזר: בזמן שהיללו את המאבטחים זלזלו בבודקי התיקים, זה הכל.

אסתרינה טרטמן: לי אישית דרושות כמה שאלות הבהרה מכיוון שהתרשמתי ששאלות ההבהרה הללו יועילו לשולחן כולו.

אסתרינה טרטמן: ממה שנאמר כאן אני מבינה שבעבר היו 7 חברות, שכל אחד נתן את חלקו וכל אחד שילם שכר שונה.

אסתרינה טרטמן: לא היה שוויון בין כל המאבטחים ברמות השכר וזה פונקציה של המעסיק.

אסתרינה טרטמן: הבנתי שמישהו חשב והחליט שכל 150 המאבטחים יהיו תחת קורת גג של חברה אחת.

אסתרינה טרטמן: עשו מכרז שבו זכתה חברת מיקוד והיא מציעה תנאי שכר משלה.

אסתרינה טרטמן: ראשית, האם חברת מיקוד מחויבת להעסיק את אותם עובדים שעבדו עם החברות האחרות?

אסתרינה טרטמן: לא.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, שכמו שהיה פער בין 7 החברות הקודמות, לגיטימי לגמרי שחברת מיקוד תבוא עם תנאי השכר שלה והיא לא מחויבת.

שלי יחימוביץ': חברת מיקוד לא, מדינת ישראל – כן.

אסתרינה טרטמן: שלא ייבהלו האנשים, אני באה מחמש שנים בהנהגת ההסתדרות כך שנושא הזכויות של העובדים מאוד קרוב לליבי.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת לחדד את העובדות כהווייתן כי אני חושבת שחובת השולחן הזה היא להכיר את העובדות.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, שיש פה עניין של מעסיקים שונים.

אסתרינה טרטמן: אין חוק בעולם שיכול לחייב מעסיק אחד לשלם שכר בדיוק כמו של מעסיק אחר.

אסתרינה טרטמן: יש חוק שמחייב לשמור על זכויות של עובד שיגנו עליו על כל הנדרש על פי החוק.

אסתרינה טרטמן: האם עד פה אני צודקת?

שלי יחימוביץ': בעיניי, לא, ואני אסביר למה.

אסתרינה טרטמן: בעובדה היו 7 חברות, היה מכרז, זכתה חברה אחת והיא לא מחויבת לתת את אותם תנאי שכר כמו החברות האחרות.

אסתרינה טרטמן: החוזה פג תוקף.

אסתרינה טרטמן: זה כמו שאדם יעבוד בחברת נעליים, החברה נסגרה, והוא הלך לעבוד בחברת נעליים מתחרה.

אסתרינה טרטמן: האם הוא יכול לדרוש מהחברה המתחרה את אותה משכורת?

אסתרינה טרטמן: הוא יכול לדרוש אבל החברה החדשה יכולה להסכים או לא להסכים לשלם לו.

סטס מיסז'ניקוב: מי שניסח את המכרז זה החשב הכללי.

סטס מיסז'ניקוב: השאלה האם הוא הכניס סעיף שאומר שהשכר שלהם לא ייפגע?

אסתרינה טרטמן: עוד לא הגענו לזה.

אסתרינה טרטמן: אני ביקשתי לחדד את הסוגיה שבעצם אין פה עניין של הרעת תנאים ספציפיים.

אסתרינה טרטמן: הרעת שכר, במובן הקלאסי של החוק שאותו מעסיק ירע את תנאי השכר של העובד שעבד אצלו, זה לא המצב שקיים פה.

אסתרינה טרטמן: אין פה מצב של הרעת תנאי שכר שמעסיק אחד התעקם והזיק לעובדים שלו.

אסתרינה טרטמן: אין ספק שהמאבטחים עושים עבודה חשובה מאוד ומגיעה להם התייחסות מיוחדת בגלל אופי העבודה שלהם ובגלל האימונים שלהם והכישורים שלהם.

אסתרינה טרטמן: עכשיו נסתכל מי משלם את השכר.

אסתרינה טרטמן: מי שמשלם את השכר זה משלם המיסים במדינת ישראל.

ראובן ריבלין: אם אני יוצא יחידת אבטחה ולא ישלמו לי מספיק כסף אני לא אבוא.

ראובן ריבלין: אז החברה תיקח מישהו פחות מיומן ממני.

ראובן ריבלין: המטרה היא שהם ישמרו על האנשים.

אסתרינה טרטמן: אתה אומר בדיוק מה שאמרתי, אמרתי שמגיע להם.

ראובן ריבלין: את אומרת שעניין המחיר הוא עניין של החברה.

סטס מיסז'ניקוב: זה עניין של היצע וביקוש.

ראובן ריבלין: אם זה היה עניין של היצע וביקוש, לא היו באים אלינו.

שלי יחימוביץ': סטס, אני לא מסכימה עם מה שאתה אומר.

אסתרינה טרטמן: לדעתי נושא ההשוואה לא רלוונטי.

אסתרינה טרטמן: אני מחדדת שוב, בגלל אופי עבודתם ושעות העבודה מגיע להם יחס מיוחד בכל נושא השכר שלהם.

אסתרינה טרטמן: לעניין החשכ"ל.

אסתרינה טרטמן: אני לא מכירה את הדרישות שהחשכ"ל הציג.

אסתרינה טרטמן: אין לי ספק שכולם מחויבים בשמירה על חוקי המדינה.

אסתרינה טרטמן: אגב, דיברתם פה על פער של 400 שקלים.

אסתרינה טרטמן: על פי הדוח שפורסם פה, למעט התמ"ת, זה עומד על 900 שקלים לעומת 1,077 שקלים, שזה פער של 177 שקלים בלבד.

צחי טבקמן: המסמך הזה לא נכון.

אסתרינה טרטמן: אני לא יודעת.

אסתרינה טרטמן: באתי לפה כחברת כנסת ואני שומעת את הצדדים.

אסתרינה טרטמן: אני רק מעלה נקודה שזה בסיס נתונים שאנחנו אמורים להתייחס אליהם.

אסתרינה טרטמן: אני מסבה את תשומת לבכם לנתונים שהונחו על שולחננו.

אסתרינה טרטמן: אני לא באה לשפוט מי משקר ומי אומר אמת.

שלי יחימוביץ': חברת הכנסת טרטמן, בדרך כלל את לא מגיעה לוועדת כספים.

שלי יחימוביץ': אני מניחה שהנושא יקר לך וקרוב לליבך.

שלי יחימוביץ': מה השורה התחתונה שלך?

אסתרינה טרטמן: את האדם האחרון שאני מחויבת להסביר לו את הנוכחות שלי כאן.

אסתרינה טרטמן: אני מבקשת לא להפריע לי.

סטס מיסז'ניקוב: שלי, אני לא מבין את השאלה.

אסתרינה טרטמן: חברת הכנסת סופה לנדבר לא נמצאת כאן ואני מחליפה אותה.

אסתרינה טרטמן: את מרוצה?

אסתרינה טרטמן: תודה.

שלי יחימוביץ': לא, אני רק רוצה לדעת את עמדתך.

אסתרינה טרטמן: אם תקשיבי כמו שאני הקשבתי כשאת דיברת - - -

סטס מיסז'ניקוב: זאת פעם ראשונה שמישהו מחוץ לוועדת כספים נכנס לאולם הישיבות?

שלי יחימוביץ': גם אני באה לוועדות שאני לא חברה בהן - - -

אסתרינה טרטמן: אני מניחה שהתכנים שלי לא כל כך נוחים לה, אז היא מנסה להתעלם מהדברים.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב ראש, גם אני מגיעה לוועדות שאני לא חברה בהן, כשהנושא בוער בעצמותיי ואני באה עם דעה מאוד מוגדרת.

שלי יחימוביץ': לכן חשוב לי לשמוע את עמדתה של חברת הכנסת טרטמן.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רוצה להיות ציני, אבל כל פעם שהקואליציה עושה גיוס, את שואלת כל אחד שמגיע לפה מה הוא עושה פה?

סטס מיסז'ניקוב: חברת הכנסת טרטמן רוצה להתבטא בנושא הזה, מותר לה?

שלי יחימוביץ': יש התגייסות של הקואליציה?

סטס מיסז'ניקוב: יש הצבעה?

שלי יחימוביץ': חשבתי שיש.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שהשאלה של חברת הכנסת שלי יחימוביץ לא היתה במקום.

אסתרינה טרטמן: היא לא היתה לעניין, ולפיכך גם אין עניין שאני אענה לה.

אסתרינה טרטמן: אני בכל זאת רוצה להזכיר לחברי השולחן הזה שאני באה מתוך שולחן ההסתדרות, כחברה בהנהגת ההסתדרות.

אסתרינה טרטמן: נושא הזכויות של העובדים לא קרוב לליבה של אף חברת כנסת אחרת יותר מאשר ללבי.

אסתרינה טרטמן: אין פה שום קרדיט.

אסתרינה טרטמן: גם כשהמצלמה לא פה, צריך לדבר לעניין.

אסתרינה טרטמן: אין פה שום קרדיט לאף חבר כנסת על נושאים כאלה ואחרים.

אסתרינה טרטמן: לכן, כל ההתנהלות פה פסולה במהות.

אסתרינה טרטמן: אבל, בואו נעזוב את זה.

אסתרינה טרטמן: אין פה עניין של גיוסים אלא עניין מהותי.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שעניין של פגיעה בזכויות עובדים הוא דבר פסול מהיסוד.

אסתרינה טרטמן: כל מה שאני מנסה לחדד, איפה באמת יש פגיעה, ואיפה יש רצון פופוליסטי זול, של חברים כאלה ואחרים, להציג פגיעה, כדי להישמע טוב בתקשורת.

אסתרינה טרטמן: בואו נהיה הוגנים, קצת הגינות בבית הזה לא תזיק לאף אחד.

אסתרינה טרטמן: קצת, מעט ההגינות.

אסתרינה טרטמן: ההגינות היא כדלקמן: אין פה בסיס להשוואה בין שכר שהיה בעבר לשכר שהולך להיות משולם להם כרגע, ברמה העקרונית המהותית החוקית, כי מדובר במעסיקים שונים, מדובר בחברות שונות.

אסתרינה טרטמן: אין חובה לאותם עובדים להמשיך ולעבוד.

אסתרינה טרטמן: אין דרישה של אותם עובדים להמשיך ולעבוד בתנאי השכר האלה.

אסתרינה טרטמן: ירצו, יעבדו, לא ירצה, לא יעבדו.

אסתרינה טרטמן: זה דבר שההיגיון לא יעלה על הדעת.

אסתרינה טרטמן: לפי מה שאני רואה בחוזה, על פניו יש פגיעה בחוקים של העסקת עובדים במדינת ישראל.

אסתרינה טרטמן: לא יעלה על הדעת שמדינת ישראל ומשרד האוצר ישתפו פעולה בפגיעה בזכויותיהם של העובדים.

אסתרינה טרטמן: לאור האמור, אני חושבת שכל הדיון צריך להתמקד בנושא החוק עם יועצים משפטיים, שייצגו את המנגנונים, כדי לשמור ולשמר את זכויותיהם של העובדים בין אם מדובר בעובדים חדשים, ובין אם מדובר בעובדים שעובדים היום ויעברו לעבוד עם המעסיק החדש.

אסתרינה טרטמן: מתוך דאגה לאוכלוסיית העובדים, אני מניחה שהשוק לא שופע הצעות באיכות כל כך גבוהה של האנשים האלה, אני מציעה להיזהר לא לשפוך את המים עם התינוק.

אסתרינה טרטמן: אני לא חושבת שצריך לפגוע בהם ברמה המשפטית, החוקית.

אסתרינה טרטמן: עניין השכר זאת סוגיה אחרת.

שלי יחימוביץ': ברשותך, אדוני היושב ראש, אני מאוד מתקוממת על הדברים שנאמרו פה.

שלי יחימוביץ': אין כאן "פג תוקף", חברת הכנסת טרטמן, כפי שאמרת.

שלי יחימוביץ': לא פג תוקפם של האנשים האלה, הם לא מוצר.

אסתרינה טרטמן: את תכניסי מילים שלא נאמרו על ידי.

שלי יחימוביץ': רשמתי "פג תוקף" כשהדברים נאמרו.

אסתרינה טרטמן: החוזה פג.

אסתרינה טרטמן: עובדה שב-1.7 הם מקבלים חוזה חדש.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבהיר.

שלי יחימוביץ': מקום העבודה של העובדים האלה לא נסגר.

שלי יחימוביץ': הם לא עזבו מקום עבודה.

שלי יחימוביץ': הם ממשיכים בדיוק באותה עבודה שהם עושים מזה שנים במסירות ובעקביות.

שלי יחימוביץ': כל הטרמינולוגיה הזאת, כאילו הוחלף מקום עבודה, ולבעלים החדש שלהם, משל הם היו מוצר, יש זכות להוריד להם תנאים, כי הם בכלל עובדים במקום עבודה חדש, זאת טרמינולוגיה מעוותת, שיש בה התנערות של המדינה מעובדיה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להגיד לנציג של החשב - אגב, אתה מתעלם לחלוטין מההסכם שרק אתמול נחתם, בין ההסתדרות, האוצר והתמ"ת.

יאיר הגאי: אני חתום עליו.

שלי יחימוביץ': אני מאוד מעריכה שאתה חתום עליו.

שלי יחימוביץ': .

שלי יחימוביץ': אתה מבין את המושג של אחריות מזמין, שמופיע שם בצורה מפורשת?

יאיר הגאי: שם זה על שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': לא, שם זה על כל חוקי העבודה.

שלי יחימוביץ': הדף הזה שחילקתם כאן זה קשקוש.

שלי יחימוביץ': העובדה שאתה מחלק דף לחברה ודורש ממנה לבצע את חוקי העבודה, כל חאפר עושה את זה.

שלי יחימוביץ': אתה יודע שאין לזה משמעות מבחינת אכיפת חוקי העבודה ושאכיפת חוקי העבודה דורשים מהלכים קצת יותר מקיפים מאשר לשים אותם על הדף הטיפשי הזה.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שבחשב הכללי מודעים לזה יותר מאחרים.

שלי יחימוביץ': אתה אומר שאתה לא מתערב וחברת מיקוד היא שתקבע את המשכורת.

שלי יחימוביץ': מה זאת אומרת אתה לא מתערב להם?

שלי יחימוביץ': באיזה זכות אתה לא מתערב להם?

שלי יחימוביץ': העובדים האלה הם עובדים שלך, שלנו, של המדינה.

שלי יחימוביץ': זה שבחרנו להשתמש בהם באמצעות מתווך זאת כבר רעה חולה אחרת, אבל להגיד שאתה מסיר אחריות ברגע שחברה זכתה במכרז?

שלי יחימוביץ': אני לא רוצה לשמוע על שכר מינימום ועל 19.95.

שלי יחימוביץ': אכן הם עומדים בתנאי שכר המינימום על פי החוק.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדברים על עובדים שמקבלים 19.95.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על עובדים איכותיים, משובחים, יוצאי יחידות קרביות.

שלי יחימוביץ': כל חברה בינלאומית היתה חוטפת אותם בשתי ידיים.

שלי יחימוביץ': אנשים שתרמו למדינה, ועודם תורמים במילואים.

שלי יחימוביץ': אתה רוצה להוריד אותם, באמצעות המכרז הזה, לשפל המדרגה של העובדים במשק, ועד אז לא תנוח דעתכם.

שלי יחימוביץ': אני מסרבת לקבל את ההתנערות הזאת מהאחריות.

שלי יחימוביץ': אני תובעת מכם לקחת את האחריות מחדש ולדאוג לזה שתנאי השכר שלהם לא יפגעו.

שלי יחימוביץ': תנאי השכר שלהם נפגעים, נקודה, ואתם עוצמים את העיניים, לא שומעים, לא רואים, לא יודעים.

שלי יחימוביץ': הרי בשביל זה הומצאו בכלל חברות שמירה ואבטחה, כדי שתוכלו להגיד: "לא ראיתי, לא ידעתי, לא שמעתי".

שלי יחימוביץ': לא, הנה, אתם יודעים, אתם רואים, אתם שומעים ששכרם של האנשים המסורים האלה נפגע בגלל שהוצאתם מכרז יותר זול.

שלי יחימוביץ': יש להם אחריות מזמין, במובן המוסרי, לא במובן של ההסכם שנחתם אתמול.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להבין עוד דבר אחד.

שלי יחימוביץ': תחליטו, או שהם בהסכם קיבוצי, ואז אתם יכולים לשלם להם שעות נוספות גלובאליות, או שהם על פי ההסכם הקודם, ואז אתם לא יכולים לשלם שעות גלובאליות.

שלי יחימוביץ': אני רוצה לדעת, האם הם מקבלים שעות גלובאליות?

שלי יחימוביץ': האם הם מקבלים לפי חוק שעות עבודה ומנוחה?

שלי יחימוביץ': את זה אני צריכה לבקש מהמתווך שמעסיק אותם בשביל המדינה.

שלי יחימוביץ': אני מסרבת לקרוא להם מעסיק, הם לא המעסיק שלהם.

שלי יחימוביץ': אתה המעסיק שלהם, אני המעסיק שלהם.

ראובן ריבלין: עד ששמעתי את נציג האוצר הנכבד, אחד האנשים המרכזיים היום בשוק העבודה, חשבתי שהאוצר צודק.

ראובן ריבלין: אתה אמרת לי בצורה הברורה ביותר, ואני מצטט: "לא צוין במכרז מחיר שעה למאבטח".

ראובן ריבלין: זה הדליק אצלי נורה אדומה.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת צריכים להבין.

ראובן ריבלין: עד רצח גאנדי השרים לא היו מאובטחים.

ראובן ריבלין: לאחר רצח גאנדי החליטה הממשלה שצריך לאבטח את כל השרים כי גאנדי היה שר.

ראובן ריבלין: היחידה לאבטחת אישים היתה מחויבת לשמור על כל השרים.

ראובן ריבלין: היתה אז ממשלה עם הרבה שרים והיה צורך בהרבה מאבטחים.

ראובן ריבלין: הדברים הגיעו כדי כך שהיחידה לא יכלה לעמוד במשימה.

ראובן ריבלין: ואז הממשלה קבעה שחלק מהשרים יאובטחו על ידי היחידה וחלק מהשרים יאובטחו על ידי חברות חוץ.

ראובן ריבלין: כמובן, קבעו שהאחראי המקצועי יקבע עם חברות מסוגלות או לא מסוגלות לשמור על השרים.

ראובן ריבלין: בשנה מסוימת, היה שר במשרד התקשורת, שהיה שואל את המאבטח שלו: "אם יתקיפו אותי, אני אדע להתגונן, אבל איך אני אשמור עליך?".

ראובן ריבלין: למה הקדמתי?

ראובן ריבלין: כי רציתי להסביר לך, אדוני ממשרד האוצר: לא העברנו למיקור חוץ את ביטחונם של השרים.

ראובן ריבלין: העברנו למיקור חוץ את היכולת לשמור על השרים בצורה המקצועית ביותר.

ראובן ריבלין: שאם לא כן, אם זה סחר של מי שנותן פחות, מייד תאמרו לממשלה שאתם לא יכולים לשמור.

ראובן ריבלין: כאשר יקרה משהו, ישאלו אותך האם קבעת מהו המחיר לשעה.

ראובן ריבלין: יכולה החברה לבוא אלי ולשאול כמה אני רוצה לשעת עבודה.

ראובן ריבלין: לי אין עבודה ואני מוכן לעבוד ב-15 שקלים.

ראובן ריבלין: תבוא לראובן חזק, שהיה ראש השב"כ, והוא יאמר לך שהוא רוצה 200 שקל לשעה.

ראובן ריבלין: למי תיתן?

ראובן ריבלין: לי, כי אני רוצה רק 15 שקלים.

ראובן ריבלין: אתה אפילו יכול לקחת שניים ב-15 שקל.

ראובן ריבלין: צודקות חברות הכנסת שהגישו את הבקשה.

ראובן ריבלין: בעניין הזה אתם הפקרתם את השרים כאשר לא קבעתם מהו מחיר לשעה מינימום.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך חד משמעית, אלא אם כן מדובר על אנשים שהם מתנדבים בעם, שרואים בשליחות את העיקר, אז מה הם צריכים כסף?

ראובן ריבלין: עזוב את כל אלה שבאים לפה ומספרים סיפורים.

ראובן ריבלין: אתה האיש שצריך להבטיח במכרז שלך שהאנשים - אני יודע שהחברות מכוונות על ידי הנושא המקצועי.

ראובן ריבלין: אני יודע שיש בכלל תביעה נגד החברות בעניין הזקיפים.

ראובן ריבלין: אני יודע מה התפקיד של זקיף.

ראובן ריבלין: שב"כ קבע שחברי הכנסת שהם צריכים להיות מאובטחים כמו שרים והוקמה יחידת אבטחה מיוחדת בכנסת, כי זה היה לה יותר זול.

ראובן ריבלין: לכן אני אומר לך שעד ששמעתי אותך חשבתי שאתה צודק.

ראובן ריבלין: ברגע ששמעתי אותך, אני חושב שהמדינה צריכה להתערב במכרז.

ראובן ריבלין: המדינה, עם כל הכבוד, ואני אפנה לשב"כ במכתב בעניין זה, מחויבת לקבוע את השכר הקבוע לשעת עבודה למאבטח.

ראובן ריבלין: יש שרים שהם יותר בעייתיים ויש שרים שהם פחות בעייתיים.

ראובן ריבלין: את דרגות האבטחה הם מסדרים מול השב"כ ואני יודע שהם עובדים מול השב"כ בצורה יפה ומעולה.

ראובן ריבלין: דרך אגב, רוב רובן של החברות המאבטחות הם יוצאי השב"כ.

ראובן ריבלין: הם הפסיקו לקבל מדליות והתחילו לעשות עסק.

ראובן ריבלין: הם מהטובים שבטובים.

ראובן ריבלין: אני חושב שהדרישה לדיון פה הפכה להיות דיון רציני.

ראובן ריבלין: לא הבנתי למה אני צריך להתערב ביחסי עבודה, אבל אני חושב שכאשר משרד האוצר מקיים מכרז כזה, חייב לדעת שהמכרז הזה עונה מבחינה כלכלית על הדרישות המקצועיות.

מגלי והבה: כל חברי הכנסת יודעים איך מתייחסות חברות האבטחה לשומרים ולעובדי הניקיון ובודקי התיקים.

מגלי והבה: אנחנו הרי יודעים מהו השכר.

מגלי והבה: ידידי, חבר הכנסת ריבלין, הסביר יפה מה המחויבות של המדינה.

מגלי והבה: המאבטחים ממלאים את תפקידם פעם בכובע של שירות מילואים ופעם בכובע של עובד חברת אבטחה.

מגלי והבה: זאת אותה האחריות, למה אנחנו צריכים לפגוע?

מגלי והבה: כאן זאת האחריות של המדינה.

מגלי והבה: למה אנחנו צריכים לפגוע בתפקיד ובמשימה של אותם מאבטחים?

מגלי והבה: אם מטרת המדינה לסמן וי, אז אנחנו יכולים להיתקל בתופעות יותר גרועות, כי הטובים לא יסכימו לעבוד באותם תנאים וילכו למקומות אחרים.

מגלי והבה: מי יבוא?

מגלי והבה: אנשים שמחפשים עבודה.

מגלי והבה: אני בטוח שמי שחתם על החוזה דאג לציין מה הדרישות שלהם מהמאבטח, אבל לא דאג לשלם להם כפי שמגיע להם כאנשי מקצוע.

מגלי והבה: אסור לנו לפגוע ברמת הזכויות של אותם מאבטחים וזאת משתי סיבות.

מגלי והבה: אחת, מגיע לעובדים וצריך לדאוג לכל מי שעובד.

מגלי והבה: מצד שני, אנחנו לא נחכה לפגיעה הבאה שתהיה במישהו מאובטח ואז יגידו שזאת רמת האנשים שאפשר להשיג.

מגלי והבה: לכן אני קובע ומבקש שתהיה החלטה חד משמעית.

מגלי והבה: אם מוציאים את האחריות לאבטחת השרים מהשב"כ אז שרמת השכר תהיה בלי הבדל.

נאדיה חילו: הנושא הביטחוני מוצה עד הסוף ואני גם לא מבינה בו הרבה.

נאדיה חילו: בנושא הזה יש פן מהותי מאוד רחב שמאוד מדאיג אותי.

נאדיה חילו: חברת הכנסת טרטמן, גם אני באה מהנהגת ההסתדרות.

נאדיה חילו: אני מאוד חוששת שהנושא הזה יגלוש לתחומים נוספים.

נאדיה חילו: מי יהיה ערב שלא יוציאו מכרזים לרופאים, אחיות, עובדים סוציאליים?

נאדיה חילו: אלה מקצועות שאנו רוצים שיעבדו בהם אנשים מקצועיים.

נאדיה חילו: אנחנו בעידן של הפרטה והמגמה הזאת תלך ותגבר.

נאדיה חילו: דווקא בעידן הזה, חובה עלינו כאן לשמור ולהגן ולתת את כל הביטחונות שחוקי העבודה המגנים על העובדה יחולו על כל הענפים במשק.

נאדיה חילו: זאת המהות הבסיסית של שמירה על העובדים ועל זכויות עובדים.

נאדיה חילו: החשש שלי הוא, שהנושא הזה הוא לא ייחודי ושזה יגלוש לעוד תחומים.

נאדיה חילו: אמנם פה מדובר ב-150 עובדים, אבל הייתי רוצה לראות את האחריות הכוללת שלנו גם למעגלים נוספים של עובדים במקצועות אחרות.

נאדיה חילו: ישנם מקצועות ייחודיים נוספים שהם חשובים לא פחות.

נאדיה חילו: טוב תעשה הוועדה אם תצא בקריאה לדחיית תחילתו של החוזה הזה; תבקש את תנאי המכרז ללא הסעיפים הביטחוניים.

נאדיה חילו: אתה יודע מה?

נאדיה חילו: אתה יכול לקחת ממוצע.

נאדיה חילו: אתה אומר 7 חברות?

נאדיה חילו: קח את הממוצע.

נאדיה חילו: החתך הזה חייב להיות הבסיס למכרז שלך.

נאדיה חילו: למען ההגינות אני רואה בחיוב את זה שמסדירים את זה תחת חברה אחת.

נאדיה חילו: אגב, אני גם לא מבינה למה בתמ"ת זה 1,300 שקלים לעומת משרד ראש הממשלה.

נאדיה חילו: קורת הגג האחת הזאת, חייבת לספק את כל התנאים ואת כל ההגנות ולשמור על רצף הזכויות.

נאדיה חילו: אני גם רואה את האלמנט הרוחבי של העניין הזה והוא מאוד מדאיג אותי.

נאדיה חילו: שלא נצטרך בעוד כמה זמן לשבת פה בסוגיה אחרת.

נאדיה חילו: התקדימים עוברים כמו וירוס, ולצערי אלה תמיד תקדימים שליליים.

נאדיה חילו: טוב יעשה אדוני היושב ראש, אם ייצא בקריאה לעצור את העניין.

נאדיה חילו: אתם החשב, אתם לא גוף עצמאי, עם כל הכבוד.

נאדיה חילו: אתם לא גוף שיכול לשלוט מהיום למחר.

נאדיה חילו: אתם גוף שחייב ללכת לפי כללים למען יראו וייראו.

נאדיה חילו: אתם צריכים כמה שיותר להגן, כדי שגם סקטורים אחרים ילכו אחריהם ולא להפך.

אסתרינה טרטמן: בישיבה של ועדת ביקורת המדינה, שבראשה ישב חבר הכנסת יורי שטרן, נדון הנושא של חברות השמירה.

אסתרינה טרטמן: גם חברת הכנסת יחימוביץ היתה נוכחת בישיבה.

אסתרינה טרטמן: הסיכום שם היה, בין היתר, הנחיה לאוצר שכשאתם יוצאים למכרז אתם חייבים לתמחר מראש את העלויות, שיהיו סבירות, שלא יפגעו בציבור העובדים ברמה כזאת שזה יהיה חוקי וסביר גם ביחס לסוג ההעסקה שלהם.

אסתרינה טרטמן: גם אז, אל תלכו על החברה הזולה ביותר אלא על זאת שתכבד את זכויות העובדים.

אסתרינה טרטמן: זה היה הסיכום, זה יצא מהוועדה.

אסתרינה טרטמן: נציגי החשכ"ל קיבלו את זה וזה הפך להיות נוהל עבודה.

אסתרינה טרטמן: רציתי לדעת האם זה מיושם?

יעקב ליצמן: אדוני היושב ראש, קשה לי להבין על מה הדיון.

יעקב ליצמן: בבוקר לא הבנתי והמשכתי לא להבין.

סטס מיסז'ניקוב: גם אחרי שנציג החשכ"ל דיבר?

יעקב ליצמן: לא רק שלא הבנתי אלא הביאו לי מסמך שבגללו עוד יותר לא הבנתי.

יעקב ליצמן: הדיון התחיל בסוגיה אחת ועבר לסוגיה אחרת.

יעקב ליצמן: השאלה כאן, כפי שהבנתי בין השורות, האם שניסו לאיים עליהם שהם לא יהיו איגוד מקצועי.

יעקב ליצמן: צריך להיות ברור לכולם שבגלל שהם התאגדו כאיגוד יעשו להם בעיות.

יעקב ליצמן: אני מקווה שזה מקובל עליכם.

יעקב ליצמן: אם זה לא מקובל, אנחנו עוברים לדיון אחר.

יוני מור: חד משמעית לא.

יוני מור: אין בעיה של התאגדות מול איום כזה או אחר.

ראובן ריבלין: לשוטרים אסור לשבות כי הם צריכים לשמור על הציבור.

ראובן ריבלין: אז לאנשים האלה אסור לשבות משום שאי אפשר להפקיר את השר אפילו לא לשניה.

יעקב ליצמן: רובי, תן לי לתקן אותך, הנשים של השוטרים הקימו איגוד.

יעקב ליצמן: אני חוזר למה שלא הבנתי.

יעקב ליצמן: אם כל הויכוח זה כמה משכורת?

שלי יחימוביץ': לא רק.

יעקב ליצמן: מדובר בכסף תחלס.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת ליצמן, אני מבקש ממך לא לקיים דיון עם הנוכחים.

סטס מיסז'ניקוב: כל שאלה שלך גוררת שאלה נוספת של חברי הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו לא נשמע אותך ולא נשמע את חברת מיקוד.

יעקב ליצמן: אם כל הויכוח זה כסף, צודק רובי שצריך להיות מנגנון שאומר כמה משלמים לשומר ראש וכמה משלמים לפקידה מתחילה?

יעקב ליצמן: כמה משלמים לפקידה בכירה יותר?

יעקב ליצמן: לכן ברור שרובי צדק, שאתם הממשלה, לפני שאתם ניגשים למכרז, צריכים לקבוע שכר מינימום.

יעקב ליצמן: האם התנאים שבהם אתם עובדים, 25 שעות ביממה - - -

ראובן ריבלין: הוא לא אמר 25 שעות ביום אלא הוא אמר 25 שעות רצוף.

יעקב ליצמן: אתה צוחק, אתה חושב שאני עושה הצגה?

סטס מיסז'ניקוב: אני לא צוחק אבל אי אפשר שיהיו פה 3 דיונים.

יעקב ליצמן: שאלתי שאלות כדי להבין.

סטס מיסז'ניקוב: אז אני אומר לך, שאלת שאלות ואנשים התייחסו.

סטס מיסז'ניקוב: עדיין לא נתנו לחברת מיקוד לדבר ויתכן שבעקבות מה שהיא תגיד, גם לנו יהיה מה להגיד.

יעקב ליצמן: אם אתה לא רוצה שאני אגיד, אז אני לא אגיד, תודה רבה.

יעקב ליצמן: אם אני לא יכול לדבר - - -

סטס מיסז'ניקוב: אתה יכול לדבר.

יעקב ליצמן: לא רוצה, תעזוב.

שלי יחימוביץ': ליאור, אני רוצה לתת לכם רעיון איך לא עוצמים עיניים וגם עובדים, לצערי, דרך חברת שמירה ואבטחה.

שלי יחימוביץ': בחודש שעבר הייתי בנמל אילת.

שלי יחימוביץ': הם מעסיקים מאבטחים מכל מיני סוגים, לרבות מאבטחים באיכות מאוד גבוהה, כמו האנשים האלה, ולרבות מאבטחים שמשתכרים שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': החוזה שלהם מול חברת השמירה והאבטחה מפרט את טיב המאבטח, את סוג העבודה שלו, יש לפחות 5 סוגי מאבטחים ואת השכר השעתי או היומי.

שלי יחימוביץ': ברור שיש מאבטחים שמרוויחים הרבה בשל כישוריהם ומאבטחים שמרוויחים מעט משום שהם לא מיומנים בתפקיד ועבודתם היא עבודה פשוטה.

שלי יחימוביץ': על החישוב השעתי יש עוד 61% תקורה שזה הרווח של החברה הקבלנית.

שלי יחימוביץ': הנה רעיון נורא פשוט, הם עובדים כך שנים.

יאיר הגאי: על מה המכרז?

ניסן סלומינסקי: זה המינימום, פחות מזה אי אפשר.

שלי יחימוביץ': ברור שהתעריף הוא תעריף מינימום.

סטס מיסז'ניקוב: אמרתי את זה קודם.

שלי יחימוביץ': נכון.

שלי יחימוביץ': אי אפשר לעצום עיניים ולומר שמבחינתנו שיהיה שכר מינימום.

שלי יחימוביץ': אף אחד פה לא חושב שהם צריכים להרוויח שכר מינימום.

ניסן סלומינסקי: שכר ספציפי לדרגות.

שלי יחימוביץ': בדיוק, זה מה שאני אומרת – שכר מינימום ספציפי.

שלי יחימוביץ': יש לי שאלה לחברת מיקוד.

שלי יחימוביץ': האם בתנאי המכרז ובחוזה ההתקשרות שלכם מול המדינה, האם אתם יכולים בכלל, נוכח תנאי המכרז, להמשיך לשלם את אותו שכר למאבטחים שעבדו קודם?

יוני מור: אני ראש אגף הביטחון במשרד האוצר ואנחנו גם חלק מהנושא המקצועי ומייצגים גם את השב"כ.

יוני מור: לפני שנעבור לחברה ברצוני לומר כמה מילים ולהתייחס לאיומים שהיו או לא היו, כאילו מאיימים על מאבטחים.

יוני מור: מה שהניע את המערכת לצאת למכרז מרכזי, בדחיפה רצינית של השב"כ, זה חוסר אחידות בכל משרדי הממשלה.

יוני מור: עלה הצורך לאחד את הרמה המקצועית של כל מאבטחי השרים, שאינם מועסקים על ידי השב"כ וגם לגרום לאחידות בשכר של המאבטחים.

יוני מור: הם עובדים באותו מקצוע והם כולם נפגשים בישיבות ממשלה ובכנסת.

יוני מור: גם ברמה המקצועית, כל מכרז עבד אחרת ובקריטריונים שונים.

יוני מור: מי שקבע את הקריטריונים המקצועיים במכרז הזה זה שירות ביטחון כללי והם מחויבים לעשות את זה על פי החלטת הממשלה.

יעקב ליצמן: אבל בלי הכסף.

יוני מור: אין מצב שבמכרז הזה יעבוד מאבטח שהוא לא ברמה הנדרשת שקבע שירות ביטחון כללי, עם כל הכללים.

ראובן ריבלין: אתה יודע מה זאת מוטיבציה?

ראובן ריבלין: אתה מטובי בנינו.

ראובן ריבלין: אני אעשה את העבודה בכל מחיר, אם אין אחר שיעשה אותה.

ראובן ריבלין: אבל, אם אני מקבל 10,000 שקל אני שמח בחלקי ואני אעשה את עבודתי בלי שום סטייה.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אם אני אדע שמגלי מקבל 15,000 שקל ואני 10,000 שקל, חלק מהזמן אני אעסיק את עצמי במחשבה למה הוא מקבל 15,000 שקל.

יוני מור: הרעיון היה לעשות סדר בשני המובנים, ברמה המקצועית וברמת השכר.

יוני מור: נושא השכר נבחן ונשקל בתוך המערכת שיצרה את המכרז הזה.

יוני מור: השכר שהממשלה היתה קובעת, לו היתה קובעת, הוא לא רחוק ממה שמופיע במכרז הזה.

יוני מור: אני אומר לכם שניתן להשיג בשכר הזה אנשים עם מוטיבציה גבוהה.

יוני מור: יכול להיות, שיש אנשים שנמצאים כרגע במערכת, שהם מבוגרים, שהם עברו דברים.

יוני מור: אולי התפקיד הזה כבר לא מתאים להם.

יוני מור: אולי הם צריכים כבר להיות מנהלים באבטחה.

יוני מור: יכול להיות שאנחנו מחפשים אוכלוסיה אחרת, שחלקם סטודנטים.

יוני מור: ביקשתי מהסכמי השכר שיתנו לי שכר של קצין בצנחנים ובגולני.

יוני מור: הם לא עוברים את ה-5,300 שקלים.

שלי יחימוביץ': בעצם אתה מודה שהחלטתם במודע על הורדת תנאים.

יוני מור: החלטנו לעשות איחוד שורות.

שלי יחימוביץ': יש דבר בשוק העבודה שקוראים לו הרעת תנאים.

שלי יחימוביץ': אתם החלטתם במודע על הרעת תנאים, נכון?

יוני מור: קבענו ברמה המקצועית את מי אנחנו מחפשים.

יוני מור: יכול להיות שזה היה עולה גם 18,000 שקל לחודש ואז לא היינו אומרים כלום.

יוני מור: לא היינו באים לועדת הכספים ואומרים שהמדינה לא עומדת בתקציב.

יוני מור: לכן אמרתי שיש פה פן מקצועי.

יוני מור: הפן הכלכלי, איך מנהלים את הכלכלה, זה מנהל הרכש והחשב הכללי.

יוני מור: אני אומר שגם אם היו קובעים, זה לא רחוק מהשכר.

יוני מור: אלא מה?

יוני מור: יש חלק במערכת שמרוויחים פחות והשכר שלהם השתפר, וחלק מתאזנים לרמה סבירה של קהל יעד שאנחנו רוצים להגיע אליו.

יוני מור: נשמעו כאן דברים כאילו מאיימים על מאבטחים.

יוני מור: הדבר היחיד שנעשה, מכיוון שאנחנו עוסקים חוץ מאבטחה גם במשהו ערכי, אז הערכיות היא אבטחת שרים.

יוני מור: דובר פה רבות על הערכיות של המשימה הזאת.

יוני מור: אני אתן לך לדוגמה את משרד האוצר.

יוני מור: יכול להיות מצב שבעוד שבוע, המאבטחים יגידו, אם אני לא מרוויחים עוד 1,000 שקל אנחנו הולכים.

יוני מור: מה?

יוני מור: בגלל 1,000 שקל להפקיר את שר האוצר?

יוני מור: זה נראה סביר?

יוני מור: לא אמרנו לאף אחד שלא להתאגד.

יוני מור: אנחנו מדברים פה על ערכיות.

יוני מור: אני, אישית, לא הייתי עוזב מאובטח שלי אם הייתי צריך להרוויח בחודש 1,000 שקל פחות.

דוד אלישר: אני הבן של הבעלים.

דוד אלישר: אני מברך על הטיפול בנושא המאבטחים.

דוד אלישר: אנחנו חברה ותיקה ומובילה בתחום - - - למכרז היו כמה מטרות: אחד, סטנדרט אחיד בנושא של אבטחת השרים, מבחינה מקצועית.

דוד אלישר: השני, שמירה על כספי הציבור מול המצב הבזבזני שקיים.

דוד אלישר: אני אפרט ואסביר לכם מה קורה היום ואיך הגענו למצב הזה, כדי שתבינו מה קרה.

דוד אלישר: צריך להבדיל בין שני דברים שונים.

דוד אלישר: אחד, שכר ותנאים סוציאליים על פי החוק ודבר שני מהו שכר ראוי לתפקיד.

דוד אלישר: אין שום מחלוקת שהשכר שאנחנו מציעים הוא על פי חוק.

דוד אלישר: השאלה האם השכר שאנחנו מציעים הוא שכר ראוי לתפקיד.

דוד אלישר: נשאלת השאלה מהו השכר הראוי.

ראובן ריבלין: אני יודע מה ראוי.

ראובן ריבלין: אני קיבלתי 1,300 שקל ליום ועכשיו אתה רוצה לתת לי 900.

קריאה: מאבטחים של השב"כ מקבלים 7,000 שקלים לחודש.

צחי טבקמן: ומה עם פנסיה ותנאים נוספים.

צחי טבקמן: היום אנחנו מוכנים לעבור לעבוד בתנאים שלהם.

סטס מיסז'ניקוב: אני חייב לומר לאורחים שאתם גרמתם לברדק איום פה בוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אומר את זה לפרוטוקול כי אני נורא כועס.

סטס מיסז'ניקוב: שלי, מה את מסכלת עלי ככה?

סטס מיסז'ניקוב: לא יאומן למה שהפך הנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: אנשים לא שומעים מה שהיושב ראש אומר.

סטס מיסז'ניקוב: פניתי אליך 4 פעמים וביקשתי ממך לא להגיב.

נאדיה חילו: שאלה נוספת.

נאדיה חילו: דיברת על שכר ראוי.

נאדיה חילו: אני שואלת, האם השכר הראוי לא צריך להיות ממוצע של 7 החברות?

דוד אלישר: יש 6 מזכירות במשרד שגויסו בהליך רגיל עם נתוני שכר מסוים.

דוד אלישר: יום אחד אתה מוצא שאתה צריך דחוף מזכירה.

דוד אלישר: מי מוכנה לבוא עכשיו?

דוד אלישר: כך נוצר השכר.

דוד אלישר: אני אסביר לכם איך זה קרה גם בנושא אבטחת השרים.

דוד אלישר: עכשיו יצא מכרז מסודר לנושא העסקת המזכירות.

דוד אלישר: באה המזכירה שמקבלת את השכר הגבוה ואומרת שזה מה שצריך להיות לכולם.

דוד אלישר: זאת בדיוק הדוגמה ואני אפרט.

דוד אלישר: חברת מיקוד זכתה במכרז.

דוד אלישר: אנחנו עוסקים בתחום הזה מהיום שהיתה החלטת ממשלה שמעבירה את אבטחת השרים לחברות אבטחה פרטיות.

דוד אלישר: לפני כן אבטחנו את הח"כים המאוימים בכנסת דרך קצין הכנסת.

דוד אלישר: היינו משלמים 36 שקלים לשעה לפני 4 שנים.

דוד אלישר: היינו עובדים ב"קוסט פלוס", כמו שאת מציעה, 36שקלים לשעה פלוס התקורה.

שלי יחימוביץ': כמה זה היה?

דוד אלישיר: מה זה משנה, אני לא זוכר בעל-פה.

דוד אלישיר: שלי, תביני גם את.

שלי יחימוביץ': אל תגיד לי תביני, תסביר לי.

סטס מיסז'ניקוב: שלי, למה את כזאת אנטי היום?

שלי יחימוביץ': כלפי המאבטחים אני לא אנטי, אני בעדם.

שלי יחימוביץ': זכותי כחברת כנסת לבחור למי אני אהיה אנטי.

סטס מיסז'ניקוב: אבל זכותנו לשמוע אותו בלי הפסקות.

סטס מיסז'ניקוב: האנשים מאחור מיישמים את האנטי שלך.

דוד אלישיר: כשהתחלנו לאבטח את השרים, כל קב"ט התחיל למצוא פיתרונות.

דוד אלישיר: כל קב"ט חיפש איך הוא מאבטח באמצעות כל מיני חברות שיש להן ניסיון, וביניהן אנחנו.

דוד אלישיר: את הדרך שילמנו 650 ליום עבודה.

דוד אלישיר: זה היה לפני 4 שנים.

דוד אלישיר: השכר הזה היה ללא שינוי עד לפני שנה.

דוד אלישיר: בדצמבר העלנו את השכר ל-700 ובדצמבר העלינו את השכר ל-900.

דוד אלישיר: תוך כדי התהליך הזה יצאו כל מיני מכרזים בהליך מסודר, שהשכר שם נקבע סביב אותו שכר שאנחנו משלמים.

דוד אלישיר: דרך אגב, השכר עלה ביוזמתנו.

דוד אלישיר: זה היה עניין של היצע וביקוש ולא בגלל בעיה כזאת או אחרת.

דוד אלישיר: ראינו שיש קושי לגייס מאבטחים ואנחנו העלינו את השכר.

דוד אלישיר: יצאו עוד מכרזים בצורה מסודרת, סביב אותה רמת שכר שהיא ראויה ומכובדת.

דוד אלישיר: במקביל יצא מכרז אחד שהיה מכרז לא טוב, שהיה צריך להשיג תוך פרק זמן בלתי סביר, קבוצה של מאבטחים.

דוד אלישיר: זכתה בו חברה שנתנה מחיר אסטרונומי.

דוד אלישיר: עכשיו באה ועדת הכספים להגן על דבר בלתי סביר, של אותו מכרז, ושזה צריך להיות הרף לכל המאבטחים.

דוד אלישיר: זה לא יישמע דבר כזה.

דוד אלישיר: 60 אחוז מהמאבטחים היום מקבלים שכר ראוי.

יעקב ליצמן: אתה לא יכול לדבר נגד מכרז.

דוד אלישיר: אני מדבר על מכרז אחר.

ראובן ריבלין: לנו אין טענה אליך, אלא רק לאוצר.

ראובן ריבלין: אתה תקבע יחד עם האוצר מה השכר.

דוד אלישיר: המכרז האחרון שבו הוגדר שכר למאבטחים, היה בשכר של 10,000 שקל ברוטו לחודש.

דוד אלישיר: זה השכר שהוגדר במכרז האחרון שהגדיר שכר.

דוד אלישיר: במכרז שהיה לפני שנתיים הוגדר שכר.

דוד אלישיר: השכר שמשולם בפועל הוא גבוה יותר אבל זה לא העניין.

דוד אלישיר: אגב, אני מוכן לשלם לאנשים את השכר הכי גבוה של מאבטח בנמל אילת, אם זה נראה לכם דוגמה.

שלי יחימוביץ': לא, רק הצעתי שיטת תחשיב.

ערן סיני: אני רוצה להגיד רק דבר אחד.

ערן סיני: למכרז נקבע תאריך ולכן החברה מפעילה אמצעי שכנוע.

ערן סיני: יש גם אמצעי שכנוע פסולים.

ערן סיני: חלק מהאנשים עובדים גם בשרות ואיימו עליהם.

ערן סיני: גם אנשים שיושבים פה איימו, שהם יוציאו אותם מהעבודות שלהם בשרות אם הם לא יחתמו.

יעקב ליצמן: חובת הוועדה להגיד שכל התארגנות היא לגיטימית ואסור לאיים עליהם.

יעקב ליצמן: כמובן, אם זה נכון, כי לא בדקתי.

דוד בן-נון: מה נאמר פה?

דוד בן-נון: נאמר פה נכון ששילמו שכר גבוה כדי לקבל אנשים איכותיים.

דוד בן-נון: כעת הם חושבים שיש למאבטחים כישורי יתר, הם מתחרטים, ועכשיו יזמינו אנשים אחרים.

דוד בן-נון: נאמר פה שאנחנו יותר מידי טובים אז שנלך לניהול וניתן למישהו אחר את העבודה.

ליאור הגאי: לעניין המכרז המרכזי.

ליאור הגאי: אף אחד לא עושק עובדים.

ליאור הגאי: אני לא חושב שיש מישהו שהוא בוגר צבא ולא עבד בשלב כלשהו באבטחה.

ליאור הגאי: כשדיברנו על רישום שכר שהוא מינימום, דובר על סכומים נמוכים ממה שמוצע היום למאבטחים.

ליאור הגאי: אם היינו קובעים שכר, השונות בין המשימות היא כל כך גבוהה, שהיה גם החצי השני.

ליאור הגאי: גם אם היינו עושים ממוצע, זה עדיין רחוק ממה שהם רוצים היום.

ליאור הגאי: עשינו את המכרז הזה מתוך ידיעה ששירות ביטחון כללי קבע תקן אבטחה שלא היה קיים עד היום.

ליאור הגאי: את התקן הזה לא יכולנו לתמחר.

ליאור הגאי: מי שיכול לתמחר אותו זה מי שעוסק בתחום.

ליאור הגאי: אני אומר שוב, לממשלת ישראל יש 4,200 התקשרויות במכרזים, בחלק ניכר מהם יש תוצאות של הצבת עובדים כאלה או אחרים במשרדי הממשלה.

ליאור הגאי: זה לא משנה אם זה לתיקון מזגנים או גם לעבודות שמירה וניקיון.

ליאור הגאי: אם ממשלת ישראל, במקום ההחלטה ב17, שהתקבלה בנובמבר 2004, היתה מחליטה שהם יהיו עובדי מדינה, לא היינו עושים את הדיון הזה כאן.

ליאור הגאי: החליטו שזה יעשה בנפרד ומאחר ולא יכולנו לקבוע את השכר, קבעו שהחברה שתעסיק את המאבטחים, היא זאת שתגייס את המאבטחים והיא זאת שתציע להם שכר.

ליאור הגאי: המכרז הוא ל-3 שנים עם אופציה לשנה.

ליאור הגאי: מה עם בעוד שנה מהיום היה נוצר מחסור והחברה היתה נאלצת להכפיל?

ליאור הגאי: גם הייתי מתערב?

ליאור הגאי: אולי בעוד שנה ההיצע יהיה כל כך גבוה שצריך להוריד את זה בחצי?

ליאור הגאי: יש גבול עד כמה ממשלה יכולה להתערב במכרזים שבעקבותיהם מוצב כוח אדם במשרדי הממשלה.

ליאור הגאי: יש מכרזים לקוסט פלוס של עובדי מחשבים ושם מדובר על 4,000 עובדים ולא 150 עובדים.

ליאור הגאי: גם שם לא נקבעה רמת שכר ורמת השכר שם היא גבוהה, כפי שכולם יודעים.

ליאור הגאי: זה לא אומר שאנחנו עושקים עובדים.

שלי יחימוביץ': רובי יציע הצעת סיכום שהיא גם על דעתי.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, האוצר צריך להיות אחראי והוא צריך להיות בטוח שהשכר המשולם על ידי החברה יהיה מקובל עליו.

ראובן ריבלין: שלא יהיה שכר מינימום אלא דרגות שכר בהתאם לדרגה המקצועית.

ראובן ריבלין: בעניין זה אתם צריכים להיכנס לעובי הקורה.

ראובן ריבלין: אני לא מדבר עליך כי אתה איש כספים, אני מדבר על ידידנו מאגף הביטחון שעובד גם בעצה אחת עם המערכת.

ראובן ריבלין: יתכן מאוד שהמערכת חשבה שהיא פראיירית והיא משלמת שכר גבוה מידי.

ראובן ריבלין: אני מציע שהאוצר ייכנס לדיון עם החברה הזוכה, יחד עם ועד העובדים, על מנת לקבוע את הדירוגים.

ראובן ריבלין: תעשו טוב אם תעשו זאת.

ראובן ריבלין: תסדירו את העניין.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, עשיתם מכרז, השארתם מכרז עם פיקוח מקצועי, אבל זה לא מספק אותי.

ראובן ריבלין: אתם צריכים לקבוע לחברה, מהו הרף התחתון.

ראובן ריבלין: הוועדה שמעה בחרדה רבה ורואה בחומרה את הטענה הלכאורית, שעדיין לא הוכחה, כאילו יש איום על נציגות העובדים ועל העובדים, שאם הם לא ייכנעו או יוותרו על כל תביעה כספית, הם יוצאו מהשב"כ.

ראובן ריבלין: אני לא מעלה על דעתי שהשב"כ היה חלק מהדבר הזה ואם אכן קיים דבר כזה אנחנו רוצים שכל הגופים הנוגעים בדבר יבינו שאנחנו רואים זאת בחומרה.

ראובן ריבלין: אני בטוח שהם יכחישו מייד, כפי שהיטיב לעשות נציג אגף הביטחון במשרד האוצר.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים עם ההצעה שלך אבל במחשבה שניה, אני חושב שאם זה יתקבל זה יהיה פתח שבכל המשק כולו ידרשו גם כן רמות רף.

ניסן סלומינסקי: גם מחשבים זה מקצועי.

ניסן סלומינסקי: אני חושש שנצטרך כעת להיכנס לכל תחום ותחום.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שזה דבר ייחודי לגמרי וזה מקצוע ייחודי לגמרי.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך שבחור בן 25 יותר טוב מבחור בן 35.

ראובן ריבלין: חילופי הדורות הוא דבר מחויב המציאות.

ניסן סלומינסקי: לא תוכל להכניס את זה במכרז.

ראובן ריבלין: אני אומר לך מדובר פה במקצועי ייחודי לחלוטין ובבעיה ייחודית לחלוטין.

ניסן סלומינסקי: אני מסכים, אבל עם הסתייגות.

ראובן ריבלין: אין כאן השלכת רוחב.

ראובן ריבלין: דיבר כאן נציג האוצר שהוא לא מתערב בשכר.

ראובן ריבלין: לדעת הוועדה הוא טועה.

ראובן ריבלין: אני חושב שהגורם המקצועי במשרד האוצר טועה.

ראובן ריבלין: יש גם הערה כללית שאנחנו רואים בחומרה כל איום, אם היה כזה.

שלי יחימוביץ': אני מצטרפת להצעה של רובי.

שלי יחימוביץ': בסופו של יום, אחרי כל המילים שנשמעו כאן, אנחנו נשארים עם 150 עובדים שעובדים במסירות בשירות המדינה והולכים להיפגע קשות בשכרם.

שלי יחימוביץ': לראיה, חברת מיקוד מחתימה אותם על טופס שאומר: "שינוי בתנאי העסקתי: הריני לאשר כי תנאי העסקתי, החל מיום כזה וכזה יהיו על פי החוזה המצ"ב.

שלי יחימוביץ': אין לי ולא תהיה לי כלפיכם כל תביעה ו/או טענה בקשר לשינוי תנאי העסקתי ו/או טענה בגין הרעה בתנאי עבודתי".

שלי יחימוביץ': זאת העובדה ואני מצטרפת לאמירה של רובי שהוועדה תובעת מהאוצר לנהל משא ומתן יחד עם מיקוד ויחד עם נציגות העובדים.

יאיר הגאי: אני רוצה לומר משהו.

סטס מיסז'ניקוב: רבותי, ועדת הכספים סוברנית, לאחר ששמעה את כל הצדדים, להחליט מה שהיא מחליטה.

סטס מיסז'ניקוב: היא מחליטה כפי שהציע רובי ריבלין.

סטס מיסז'ניקוב: שמענו אותך, שמענו את נציגות העובדים, שמענו את נציגות החברה.

סטס מיסז'ניקוב: זאת החלטה סיכום.

סטס מיסז'ניקוב: אתה יכול לא להסכים אותה או לא יישם אותה, אבל זאת ההחלטה.

נאדיה חילו: מקובלת עלי הצעת ההחלטה.

נאדיה חילו: אני רוצה להוסיף את ההחלה של העניין.

נאדיה חילו: אנחנו מבקשים לדחות את התאריך של ה-1.7 עד לסיום המהלך שהוצע כאן.

נאדיה חילו: אי אפשר להגיד שנכנסים למשא ומתן ומצד שני ישנה החרב של ה-1.7.

נאדיה חילו: המשא ומתן יכול להימשך לאחר ה-1.7.

ראובן ריבלין: אתם תמצאו את הדרך.

ליאור הגאי: אם היתה מגבלה חוקית שמחייבת אותנו לקבוע במכרזים רף שכר, היינו עושים את זה.

סטס מיסז'ניקוב: זאת לא תורה מסיני, אפשר להוסיף את זה.

נאדיה חילו: אנחנו הצענו שהנושא של "שכר ראוי" ייבחן על פי ממוצע של התשלומים של 7 חברות.

ליאור הגאי: אני חושב שמסוכן לנו, כחשב כללי, שלאחר שנחתם הסכם ביום 30.5, בין נציג החשב הכלל לבין החברה, לשלוח אותנו לעשות משא ומתן כאשר במשא ומתן הזה היו 8 מגישות ויש הפרש בינן לבין החברה.

ליאור הגאי: אני לא יכול להיות צד למשא ומתן.

ליאור הגאי: אני רוצה להציע הצעה ואם לא תקבלו אותה אני אזדקק לחוות דעת משפטית שתסמיך אותי לנהל משא ומתן כי אני לא יודע אם זה אפשרי.

ליאור הגאי: אני מציע להציע לחשב הכללי לדחות את התחולה של המכרז הזה בחודש ושהם ינהלו משא ומתן בלי שאני אהיה חלק מזה.

ניסן סלומינסקי: אתה מחייב אותם לקחת את העובדים הקודמים?

יעקב ליצמן: יש לי הצעה.

יעקב ליצמן: אנחנו אומרים להם לדחות בחודש ימים.

יעקב ליצמן: בזמן הזה הם ינהלו משא ומתן.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים תתכנס בעוד שבועיים למעקב כדי לראות מה שסוכם ואז נחליט מה לעשות.

ניסן סלומינסקי: המשמעות של מה שהמחליטים עכשיו היא שמחייבים את החברה שזכתה במכרז לקחת את כל העובדים של כל 7 החברות.

סטס מיסז'ניקוב: הצעת סיכום: א.

סטס מיסז'ניקוב: פניה לחשכ"ל לבדוק האם אפשר להכניס למכרז תנאי סף.

סטס מיסז'ניקוב: אתה כמובן יכול לקבל ייעוץ משפטי.

סטס מיסז'ניקוב: כפי שניסח חבר הכנסת רובי ריבלין, האם אתה יכול להכניס למכרז תנאי סף?

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו גם משליכים להבא לגבי תנאי רף תחתון לגבי עובדים שהם במקצועות - - - ב.

סטס מיסז'ניקוב: לגבי כל אותם איומים, שהושמעו או לא הושמעו, ועדת הכספים מגנה זאת ומבקשת שלא יהיו איומים נוספים.

סטס מיסז'ניקוב: ג.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נתכנס בעוד שבועיים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו קוראים לחברה לנהל משא ומתן עם ועד העובדים שכרגע מועסקים בחברה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתכוון לוועד של אלה שעובדים בחברה שזכתה במכרז.

ראובן ריבלין: לא, זה ועד של 7 החברות שהיו קודם.

דוד בן-נון: היו קודם 7 חברות, כולל חברת מיקוד.

דוד בן-נון: חלק מהחברים בוועד הם גם עובדים של חברת מיקוד.

דוד בן-נון: אני מייצג את כל העובדים.

דוד בן-נון: כדי שחברת מיקוד תעמוד במכרז שלה וב-1 ביולי תיקח חלק מהמשימות, היא צריכה את העובדים גם מהחברות האחרות.

סטס מיסז'ניקוב: איך אתה יכול להכריח את החברה לקבל עובדים?

ניסן סלומינסקי: אתה אונס אותם לקבל עובדים, אתה לא מבין?

סטס מיסז'ניקוב: חוץ מההחלטות הקודמות שציינתי, בהתאם להצעתם של יעקב ליצמן ורובי ריבלין, אנחנו מציעים לדחות את התחולה בחודש, זה הסיכום השלישי.

סטס מיסז'ניקוב: בכל זאת, אני מבקש מהחברה שזכתה לנהל משא ומתן עם העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: תקראו לזה איך שאתם רוצים, תשבו ותדברו עם העובדים.

סטס מיסז'ניקוב: החברה סוברנית, כמובן, להחליט, לפי ההיצע והביקוש של השוק, את מי היא לוקחת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נקיים ישיבת מעקב בעוד שבועיים.

סטס מיסז'ניקוב: נזמן את כולכם ונראה אם הגעתם לעמק השווה.

דוד אלישר: עשינו משא ומתן עם ההסתדרות ושיפרנו את ההצעה שלנו לעובדים.

סטס מיסז'ניקוב: תודה, הישיבה נעולה.