ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 245, 2007-06-26 13:30

אריה אלדד: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

איתי עצמון: אני רוצה לציין, שהתקנות האלה הובאו לאישור הוועדה בשנת 2004, ויו"ר הוועדה דאז שלח אתכם לעשות שיעורי בית מכיוון שהיו הרבה נקודות שהוועדה לא הסכימה איתן.

אריה אלדד: רוב המזון מאז התקלקל.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 1.

אריה אלדד: אם יש תקנות לדיני מזון, למה אנו צריכים את כל זה?

אריה אלדד: אם התקנות האלה טובות למזון בכל מקום: במסעדות, בסופר ובחנויות, למה אנו צריכים דינים שונים כאן?

איתי עצמון: למה משמשת ההגדרה מלבד התקנה שמדברת על כך שאסור למכור מזון שאינו עומד בדיני המזון?

שרון גוטמן: זה המקום היחיד שזה מופיע בו, ואין בעיה למחוק זאת.

איתי עצמון: זה לא מופיע במקום אחר.

שרון גוטמן: מקריאה הגדרות.

שרון גוטמן: יכול להיות שההגדרה לטיגון תימחק בהמשך.

איתי עצמון: ההגדרה היא מאוד רחבה.

אריה אלדד: ההגדרה לטיגון אינה ראויה למאכל אדם.

אריה אלדד: מה זה טיפול בחום באמצעות שמן, 30 מעלות, 35 מעלות?

יוני ינון: זה נמחק בכלל, ולכן לא צריך את ההגדרה.

שרון גוטמן: זה בעקבות ההערות שלכם.

אריה אלדד: מצוין.

שרון גוטמן: ממשיכה להקריא את ההגדרות.

אריה אלדד: האם גם שטיפה ואריזה הם טיפול במזון?

שרון גוטמן: כן.

אריה אלדד: כלומר, אסור לאדם למכור פרות שהוא שטף אותם קודם לכן?

שרון גוטמן: אלא אם כן הוא קיבל אישור לטפל במזון.

אריה אלדד: האם זה נראה לך הגיוני?

שרון גוטמן: כן, כי חשוב ששטיפה תהיה במי שתייה ולא במי ביוב.

שרון גוטמן: שטיפה היא פעולה יצרנית.

שרון גוטמן: זו פעולה שאנו מכירים אותה באופן מסוים.

שרון גוטמן: אם אתה קונה תותים בדרך והם ארוזים מראש, זה בסדר.

שרון גוטמן: אם הוא ארז אותם, הוא צריך רשיון יצרן לארוז אותם.

שרון גוטמן: לא כל אחד יכול לארוז מזון.

אריה אלדד: גם אם הוא הכניס אותם לשקית.

שרון גוטמן: כן.

אריה אלדד: נניח שאדם קטף תותים בשדה ושם אותם בשקית נייר חומה, האם עכשיו הוא נחשב כאילו הוא טיפל במזון?

שרון גוטמן: אם הוא מוכר את התותים בתפזורת והם לא עברו טיפול כלשהו, אז לא מדובר בתותים ארוזים מראש.

אריה אלדד: נניח שהוא ארז את התותים בשקית ונתן לקונה.

יוני ינון: זו לא נחשבת אריזה מראש.

זאב פיש: צריכים לדעת איך לשטוף אותם.

אריה אלדד: הנגזרות הן כל כך דרקוניות, כך שאם גם שטיפה ואריזה נכללים בהגדרה של "טיפול במזון" לא נוכל לקבל את ההגדרה.

אריה אלדד: השאלה היא, האם אתם רוצים להוריד את ההגדרה הזאת או לפרט את זה בכל אחת מן התקנות.

אריה אלדד: ההגדרה לטיפול במזון היא הרחבה מאוד גדולה, שעלולה לגרום לנו לא לקבל את התקנות.

יוני ינון: פעולת שטיפה עושה את המזון למוכן לאכילה.

יוני ינון: כך ניתן לצרוך אותו ללא טיפול נוסף.

יוני ינון: לכן, פעולה כמו שטיפה ואחר כך אריזה, כולל גם תוצרת המגיעה מהשדה, נעשית במפעלים, זה נערך מראש וזה מסומן כדין בהתאם לתקנים אחרים.

יוני ינון: התקן המרכזי בנושא הוא תקן 1145, שמסביר כיצד צריך לסמן מזון ארוז על כל חלקיו.

יוני ינון: התקן קובע את הדברים האלה לא בכדי, על מנת שהצרכן יידע את הפרטים לגבי המזון הספציפי, כולל זה שהוא מוכן לאכילה.

יוני ינון: כאשר אתה מגיש לצרכן את המוצר באותו רגע סגור בשקית זו לא נחשבת כאריזה מראש, כי היא לא מחייבת את אותו סימון.

אריה אלדד: זה לא ברור מלשון ההגדרה.

אריה אלדד: אני יכול להעלות בדעתי אדם שרוצה להוציא תפוחי אדמה מהשדה שלו, ולשטוף אותם מהבוץ כדי שאנשים יקנו אותם.

אריה אלדד: איש אינו חושב שזה ראוי לאכילה, גם אם זה נשטף.

אריה אלדד: אינני רואה מדוע אנחנו צריכים לבוא ולהגדיר שפעולת שטיפה כשלעצמה צריכה להיות באישור.

אריה אלדד: זו לא בהכרח פעולה שמכשירה מזון לאכילה.

אריה אלדד: היא אולי נועדה לסלק פסולת המפריעה למכירתו.

אריה אלדד: ההגדרות האלה באות להגן על בריאות הציבור, אך מצד שני הן פוגעות בחוק יסוד חופש העיסוק.

אריה אלדד: ראוי שההגדרות האלה יפגעו בחוק במידה מדתית ולא במידה שאינה ראויה.

אריה אלדד: תיקח את אותו אדם שרוצה למכור לך תפוחי אדמה מהשדה שלו.

אריה אלדד: יש דוכנים של מכירת תוצרת חקלאית בשדה.

אריה אלדד: האם זה שהוא שם אותם בשקית או שהוא שטף את תפוחי האדמה קודם, מחייב אותו לעמוד בכל התנאים של התקנות האלה?

זאב פיש: אסור לו למכור.

אריה אלדד: הבנתי שאתה רוצה לאסור עליו את זה, אבל תסביר לי למה כאשר הוא ילך לבג"צ וישאל למה אסור לו למכור את התוצרת שלו בשדה שלו, יגידו לו שזה אסור.

זאב פיש: כדי לקבל רשיון עסק לפי חוק רישוי עסקים צריך פריט מצב רישוי עסקים, שיהיה מגובה בכל מיני דרישות, כדי שאנחנו ניתן הגנה לציבור כתוצאה מכך.

זאב פיש: לא מדובר רק בכך שהוא שוטף את התוצרת ואורז אותה בשקית.

זאב פיש: זה מחייב הרבה מאוד פעולות, שמפורטות כאן.

זאב פיש: מדובר ברוכלות.

זאב פיש: אם אני לוקח תפוחי אדמה ורוצה למכור אותם בדוכן בשדה, מדובר ברוכלות.

זאב פיש: השטיפה והאריזה הם חלק ממכלול דרישות שחוק רישוי עסקים דורש.

אריה אלדד: לדעתי, זו החמרה דרקונית לגבי אותו אדם שמוכר את תפוחי האדמה בשדה.

אריה אלדד: אני לא רוצה לשים את עצמי במקום בית המשפט העליון, אבל אם הוא ישקול את הפגיעה בחופש העיסוק אל מול זה אני לא בטוח שהיא תגן עליך בעניין הזה.

אריה אלדד: הפגיעה בזכותו לעסוק במקצועו היא לא מידתית לעומת הנזק שעלול להיגרם לציבור.

זאב פיש: הוא לא עומד בתקנות לרוכלות.

זאב פיש: יש כל מיני דברים שהשטיפה היא רק חלק אחד מהם.

זאב פיש: הוא צריך איזו תשתית ועורף.

זאב פיש: לא סתם שמים בשדה תוצרת ומוכרים.

זאב פיש: אני יודע שיש כאלה, אבל מבחינתנו הם עוברים על החוק.

אריה אלדד: הם נטולי תשתית ועורף.

אריה אלדד: הם פשוט שמים ארגז ומוכרים את מה שהם קטפו שעה קודם.

זאב פיש: אנחנו מנסים להילחם בזה.

אריה אלדד: זה יותר טרי ויותר טוב מהרבה דברים אחרים שהתגלגלו בשוק.

זאב פיש: בשוק יש פחות סיכונים.

שרון גוטמן: אף אחד לא אומר שאסור לו למכור.

שרון גוטמן: אם הוא רוצה לעשות את זה, הוא צריך לבקש ולקבל אישור.

שרון גוטמן: אני לא רואה כאן בעיה עם המדתיות.

איתי עצמון: אבל אתם יכולים לאסור עליו למכור.

איתי עצמון: לכך התכוון היו"ר.

שרון גוטמן: התקנות הקיימות לא מכירות בסוג כזה של רוכלות.

שרון גוטמן: התקנות מכירות רק במזון ארוז מראש.

איתי עצמון: התקנות הן משנות ה-70.

שרון גוטמן: זה לא משנה.

שרון גוטמן: המצב החוקי היום אומר, שאסור לו למכור.

שרון גוטמן: התקנות האלה באות להתיר.

שרון גוטמן: אנחנו לא אמרנו שאסור לו למכור.

שרון גוטמן: אם הוא לא עושה שטיפה, הוא יכול לרכול בפרות וירקות גם ללא אישור מיוחד.

שרון גוטמן: אם אדם פותח דוכן באישור, הוא יכול למכור פרות וירקות בתפזורת ללא ביצוע אריזה ושטיפה.

שרון גוטמן: אם הוא רוצה לבצע שטיפה ואריזה, כל מה שהוא צריך זה לציין במסמכים שהוא מגיש לרשות הרישוי שהוא יעשה את אותן פעולות.

שרון גוטמן: ייתכן והוא יקבל את האישור הזה.

שרון גוטמן: אם אכן יש לו מי שתייה ותשתיות, סביר להניח שהוא יקבל את האישור.

שרון גוטמן: אנו רוצים לדעת, מה הוא עושה, עם איזה מים הוא שוטף את הפרות ואיזה תנאים יש לו לאריזה.

שרון גוטמן: יכול להיות מאוד שלא יתנו לו אישור לארוז, כי אין לו תשתית לארוז לפי התקנות.

שרון גוטמן: יש לנו תקנות המחייבות אריזה שפתיחתה ניכרת.

שרון גוטמן: למשל, בגבינת קוטג' יש מתחת למכסה שקית אטומה כדי שמישהו לא יוכל לפתוח זאת.

שרון גוטמן: לכן, פעולה כזאת בדרך כלל מחייבת רשיון יצרן.

שרון גוטמן: לא כל אדם יכול לעשות אותה.

שרון גוטמן: אם כל מה שאותו אדם רוצה זה לקטוף תפוחי אדמה ולשטוף אותם, לא נראה לי שהוא לא יקבל אישור.

יוני ינון: השטיפה היא על מנת להפוך את המוצר מוכן לאכילה.

יוני ינון: כאשר מדובר על אריזה, הכוונה היא לאריזה מראש.

זאב פיש: כאשר מדובר על שטיפה של ירקות, למשרד הבריאות יש הנחיות ברורות מאוד, דווקא בגלל שאנו יודעים מה קורה בשדה.

זאב פיש: יש השרייה וחומרי ניקוי וחיטוי.

זאב פיש: צריך לעשות אותו מוכן לאכילה.

אריה אלדד: אז תגדירו את זה.

זאב פיש: האריזה היא אריזה מראש לפי דגם.

איתי עצמון: אנחנו נוסיף "אריזה מראש", ואתם גם תביאו הגדרה לשטיפה.

זאב פיש: הכוונה היא לשטיפה סופית על מנת שיהיה מוכן לאכילה.

שרון גוטמן: ממשיכה להקריא הגדרות.

שרון גוטמן: "מזון ארוז מראש – מזון שנארז על ידי היצרן לשיווק לצרכן".

שרון גוטמן: זו הכוונה באריזה.

שרון גוטמן: בהגדרה של "מזון ייעודי", תיקנתי והוספתי: "מזון אשר לפי התווייתו מתאים לצרכים תזונתיים מיוחדים".

שרון גוטמן: לא כל מזון מתאים לכל אחד.

שרון גוטמן: דייאט קולה לא מתאים לכל מי ששומר על צריכת סוכרים מדובר על מזון המיועד לחולי סכרת, צילק וכו'.

שרון גוטמן: מקריאה הגדרה ל"מזיקים" – "חרקים, זוחלים, מכרסמים, ציפורים, כלבים, חתולים וכיוצא באלה".

איתי עצמון: נמחק את המילים "וכיוצא באלה".

אריה אלדד: מה לגבי פיל?

אריה אלדד: פיל יכול להזיק לאבטיח בצורה בלתי הפיכה.

אריה אלדד: אני מוחה בשם ארגוני צער בעלי חיים, שבדרך כלל אני לא מזדהה איתם במיוחד.

אריה אלדד: לקרוא לכלבים וחתולים זה בסדר.

אריה אלדד: אני יכול להזדהות עם ההגדרה, אבל נדמה לי שאתם צפויים לשרשרת מחאות ציבוריות ברגע שכיניתם את הכלבים והחתולים כמזיקים.

אריה אלדד: תנסו למצוא הגדרה אחרת.

זאב פיש: בתור חובב כלבים מושבע, אני יכול לומר שזה מזיק למזון.

זאב פיש: אנחנו יודעים שישנם כל מיני טפילים.

אריה אלדד: למה שלא תגדירו ותאמרו: בעלי חיים העשויים להזיק למזון.

אריה אלדד: יש עוד המון בעלי חיים.

אריה אלדד: מה עם נמיות, דורבנים וחזירי בר?

תומי שדה: אני מסכים איתך.

תומי שדה: יש גם תקנה שאוסרת להחזיק כלב בסביבה.

תומי שדה: אלה בעלי חיים שלא צריכים להיות במתקן הרוכל.

תומי שדה: אפשר למחוק מההגדרה כלבים וחתולים.

יוני ינון: אני מסכים שנאמרו: בעלי חיים שעלולים להזיק למזון.

אריה אלדד: תמחקו את הפירוט, כי כולם יכולים להזיק למזון.

אריה אלדד: אסור לבן אדם להחזיק כל בעל חיים העשוי להזיק למזון.

שרון גוטמן: מקריאה הגדרה ל"מתקן קירור" – "מתקן חשמלי המבטיח שמירת הטמפרטורה הנדרשת".

יוני ינון: מחקנו את המילה "חשמלי".

אריה אלדד: אבל צריך למחוק את כל ההגדרה.

אריה אלדד: האם הכוונה היא ל-70 מעלות?

שרון גוטמן: לא.

שרון גוטמן: על פי תקנה 8א, 1,2 ו-4.

אריה אלדד: אבל איפה זה כתוב.

שרון גוטמן: הוספנו את זה.

זאב פיש: יש קירור ויש חימום.

שרון גוטמן: ההגדרה החדשה אומרת: "מתקן קירור" – "מתקן המבטיח שמירת הטמפרטורה הנדרשת לפי תקנה 8א, 1, 2, ו-4.

אריה אלדד: תקנה 8א מדברת על מוקפאים, טעוני קירור וביצים.

אריה אלדד: למה לא לכתוב את הטמפרטורה?

שרון גוטמן: כיוון שכרגע כל תקנות הנוגעות לשיווק ביצי מאכל הן ברביזיה, בעקבות תקנות של משרד החקלאות בנוגע לאיסוף ומיון ביצים.

אריה אלדד: אבל מה הטמפרטורה שתהיה כתובה?

שרון גוטמן: כרגע התקנות קובעות 20 מעלות, אבל הן הולכות להשתנות ל-7 מעלות.

אריה אלדד: במקום להסתמך על תקנות שאינן קיימות, למה לא לכתוב 7 מעלות?

יוני ינון: זה ישלול את התקנה הקיימת היום.

שרון גוטמן: זו תהיה סתירה.

אריה אלדד: כבר היום הרוכלות תהיה מוגדרת ל-7 מעלות.

שרון גוטמן: זה לא הוגן לדורש מן הרוכלים טמפרטורה של 7 מעלות, ומן המרכולים לדרוש 20 מעלות.

אליעזר נילי: להפך, הרוכלות היא קטגוריה בעייתית.

אריה אלדד: מן היד אל הפה.

אליאס יצחק שאשא: לביצה אסור להזיע.

אליאס יצחק שאשא: אם יתנו לה 7 מעלות, יהיה מעטה על הקליפה.

אליאס יצחק שאשא: לביצים לא בריא הרבה קור.

אליעזר נילי: לביצים לא בריא שיהיו תנודות של קור, אבל ברגע שאתה שומר על טמפרטורה אחידה לא צריכה להיות בעיה.

אליאס יצחק שאשא: לי לא תהיה בעיה להגיע לטמפרטורה של 7 מעלות.

אריה אלדד: אני מושך את ידי מהעיסוק בביצים בשלב הזה.

שרון גוטמן: ביקשתי להכניס גם הגדרה ל"מתקן חימום".

שרון גוטמן: זה יהיה מתקן המבטיח שמירה על טמפרטורה נדרשת.

שרון גוטמן: תהיה שם הפניה לתקנה 8א3.

שרון גוטמן: מקריאה הגדרה ל-"מסמכים נוספים".

שרון גוטמן: מדובר במסמכים אותם צריך הרוכל להגיש לרשות המקומית כדי לרכול במזון.

אריה אלדד: באילו מסמכים מדובר?

שרון גוטמן: זה מופיע בסעיף 3: רשימת סוגי המזון המיועדים לרוכלות ואופן מכירתם, תרשימים הנדסאים של המתקן, ציון מקום חניית המתקן וניקויו לאחר שעות הפעילות, רשיון רכב לרוכלות מתוך רכב, ציון מקומות המכירה כאשר מדובר ברוכלות במזון שהוא בתפזורת, ומסמכים נוספים בהתאם לדרישות המנהל.

שרון גוטמן: לצורך התקנה הזאת, לפי חוק רישוי עסקים צריך אישור ממשרד הפנים, והוא ניתן לנו.

זאב פיש: גרגורי ואנוכי נציגים בוועדה הבין-משרדית, ואנו יכולים לומר שזה עבר.

איתי עצמון: אני רוצה לשאול משהו בעניין הגדרת רוכלות.

איתי עצמון: רוכלות מוגדרת בחוק כך: "עיסוק בקנייה, במכירה ובהצעת שירותים או מלאכה בציבור, שלא בתוך מבנה קבע".

איתי עצמון: האם יש הגדרה למבנה קבע?

שרון גוטמן: לדעתי, אין הגדרה.

אריה אלדד: נניח שיש מתקן ציבור ובו מעמידים עגלה למכירת מזון, האם זו נחשבת רוכלות?

יוני ינון: זו רוכלות.

אריה אלדד: מה עם מתקן הקבע?

אריה אלדד: נניח שבתוך קניון מעמידים עגלה למכירת נקניקיות.

שרון גוטמן: בתוך קניון זו רוכלות.

אריה אלדד: אבל זה מתקן קבע.

שרון גוטמן: הקניון הוא מתקן קבע, אבל העגלה היא ניידת.

אריה אלדד: ואם היא עגלה קבועה?

אריה אלדד: נניח שמדובר בדוכן ללא גלגלים, ומה קורה אם מדובר בדוכן ללא גלגלים?

אריה אלדד: האם העובדה שהגדרנו רוכלות כמשהו שלא מתקיים בתוך מתקן קבע רלוונטית במקרה הזה?

אריה אלדד: הרי יכולה להיות רוכלות גם בתוך מתקן קבע.

שרון גוטמן: לא.

שרון גוטמן: לפי ההגדרה בחוק רישוי עסקים זו כבר לא רוכלות.

שרון גוטמן: מי שעוסק בהגדרות זו הרשות המקומית.

שרון גוטמן: הרשות המקומית היא זו שמקבלת את הבקשה.

שרון גוטמן: התקנה הזאת דנה רק בתנאי התברואה.

שרון גוטמן: אם הם חושבים שלא מדובר במבנה קבע, הם יגידו שלא מדובר ברוכלות אלא במסעדה, קיוסק, ולכן הוא צריך לעמוד בתנאים אחרים.

איתי עצמון: מה קורה לגבי דוכנים בנויים בקניון?

וילמה מאור: בקניון השקמה בירושלים יש דוכני מזון.

זאב פיש: יש הנחיות ברורות לירידי מזון.

זאב פיש: יש כל מיני רמות של ירידי מזון.

זאב פיש: בהתאם לתשתית מותר למכור במקום מוצרי מזון מורכבים יותר או פחות.

זאב פיש: זה בדרך כלל בסופי שבוע או בתקופות מסוימות.

איתי עצמון: הכוונה היא לא לירידי מזון.

איתי עצמון: הכוונה היא לדוכן הצמוד לסופר.

זאב פיש: זה לא יריד מזון.

זאב פיש: זה מתאים יותר לרוכלות.

איתי עצמון: הבעיה היא שאין הגדרה למבני קבע.

זאב פיש: בחוק תכנון ובנייה יש הגדרות לנושא הזה.

איתי עצמון: תבדקו את זה לדיון הבא.

זאב פיש: זה צריך להיות מוגדר בחוק תכנון ובנייה.

זאב פיש: זה יותר הגיוני שזה יהיה שם.

איתי עצמון: אבל בחוק רישוי עסקים אין הפניה לחוק תכנון ובנייה.

איתי עצמון: כתוב: :

איתי עצמון: שלא בתוך מבנה קבע".

שרון גוטמן: אנחנו נבדוק את זה.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 2.

אריה אלדד: ואם לא ניתן רשיון?

אריה אלדד: מה עונשו של האדם?

שרון גוטמן: הוא עובר על חוק רישוי עסקים.

שרון גוטמן: לא אנחנו אוכפים את זה.

זאב פיש: כאשר יש סכנה לבריאות הציבור, אנחנו נותנים צווי סגירה.

זאב פיש: לפי חוק רישוי עסקים, הפיקוח הישיר צריך להיות של הרשויות המקומיות.

אריה אלדד: האם הילד הערבי שמוכר מסטיק בצומת הוא עבריין?

זאב פיש: אני לא יודע אם להגדיר אותו עבריין.

זאב פיש: מסטיק זה מזון, והוא מוכר את זה ללא רשיון.

אריה אלדד: מה דינו?

גרגורי רודשטיין: לפי החלטת בית משפט.

זאב פיש: הפיקוח הישיר הוא של הרשות המקומית.

זאב פיש: אנחנו משתדלים לבצע את הפיקוח הישיר במקום בו יש רמת הסיכון לבריאות הציבור היא גדולה.

זאב פיש: זו מדיניות הפיקוח שלנו.

זאב פיש: אנחנו נלך לעסקים, ששם החשיפה הפוטנציאלית לבריאות הציבור היא גדולה יותר.

גרגורי רודשטיין: זו בעיה קשה.

גרגורי רודשטיין: ישנה החלטה של המשטרה, שצריך לפסול על הסף מכירה ליד צמתים או כבישים.

גרגורי רודשטיין: זו לא רק דרישה של משרד הבריאות.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 3.

אריה אלדד: האם קנה מידה של 1 ל-10 הוא הגיוני?

זאב פיש: מה שנדרש ברכב כזה, אלה דברים בסיסיים.

זאב פיש: זה קנה מידה כמה שיותר מפורט.

זאב פיש: אנחנו לא רואים עם זה בעיה.

אריה אלדד: האם אתם רוצים שהוא יביא את המתקן לבדיקה?

זאב פיש: כן.

זאב פיש: זה כך מתנהל גם היום.

איתי עצמון: מה הסיבה לקבוע את ההוראה הזאת לעניין רוכלות מזון בתפזורת?

שרון גוטמן: כאשר נמכר מזון בתפזורת, המזון יותר רגיש.

שרון גוטמן: אם זה נמצא ליד מפעל, זה מסוכן.

יוני ינון: מזון בתפזורת הוא מזון שאינו ארוז מראש.

יוני ינון: הוא חשוף למפגעים סביבתיים.

יוני ינון: החשיפה הזאת גורמת למזון להיות מסוכן, כיוון שהמקום המזוהם יכול להשפיע על המזון עצמו.

יוני ינון: בנוסף, גם אם המזון עצמו דורש טיפול, יכול להיות מפגע סביבתי.

יוני ינון: עם מזון ארוז מראש אין בעיה.

אריה אלדד: ההיבט הוא היבט בריאותי, אז מה אכפת לכם איפה אדם יפתח סככה למכירת אבטיחים.

יוני ינון: לגבי אבטיחים לא תהיה בעיה.

אריה אלדד: אבל זה מזון בתפזורת.

אריה אלדד: האם הוא צריך לציין איפה הוא הולך למכור?

יוני ינון: לגבי אבטיחים לא תהיה בעיה.

יוני ינון: לגבי מזון אחר, יכולה להיות בעיה.

יוני ינון: הוריאציות יכולות להיות רבות.

יוני ינון: לא ניתן לצפות מראש את הדברים, וזאת הסיבה שויתרנו על המזון הארוז מראש.

יוני ינון: לגבי יתר המזונות דרשנו את ציון מקום המכירה.

זאב פיש: לפעמים ממקמים את הדוכן דווקא ליד מפעל, שאנו לא היינו רוצים שימכרו לידו מזון, ובוודאי לא מזון ארוז.

איתי עצמון: האם האריזה של המזון נותנת הגנה?

זאב פיש: האריזה של המזון נותנת הגנה יותר ממזון חשוף.

זאב פיש: אנחנו לא אומרים שאנו נסרב לכל דרישה.

יוני ינון: אנחנו רוצים שתהיה לנו יכולת לסרב, היה וזה מוצדק.

גרגורי רודשטיין: מדובר על מזון שמוכרים בתפזורת.

גרגורי רודשטיין: ברגע שמקבלים כמויות אדירות של אריזות, הרשות צריכה לדעת שצריך לקבל אישור לפינוי פסולת.

גרגורי רודשטיין: אלה מגוון דרישות שצריך לקחת בחשבון כדי למנוע פגיעה תברואתית.

שרון גוטמן: מכירת מזון בתפזורת גם עלולה להיות מטרד לסביבה.

שרון גוטמן: אם מישהו מכין בשר בתפזורת, זה עלול להיות מטרד.

שרון גוטמן: אתה לא תרצה שמישהו יפתח דוכן לבשר על האש במקום מגורים.

שרון גוטמן: יהיה עשן, ריח וכל מיני מטרדים אחרים.

אריה אלדד: אבל יש חוקים אחרים שמגבילים את העניין הזה.

אריה אלדד: יש חוקים למניעת זיהום אוויר ולמניעת רעש.

אריה אלדד: לא צריך את החקיקה הזאת, שתכליתה היא בריאות הציבור, כדי להירתם לעניינים אחרים.

יוני ינון: אתה צודק.

יוני ינון: עיקר הבעיה היא להגן על המזון עצמו.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 3(ב).

שרון גוטמן: אנחנו שינינו את הסעיף בעקבות השיחה עם איתי עצמון: "המנהל רשאי לדרוש מסמכים נוספים אם ראה צורך בכך לקבלת החלטה בדבר בטיחותו או איכותו של המזון.

שרון גוטמן: המנהל ינמק דרישתו זו".

אריה אלדד: בפני מי הוא ינמק, בפני מי שביקש את הרשיון?

שרון גוטמן: הוא ינמק את ההחלטה.

שרון גוטמן: אני יכולה להוסיף ולומר: "המנהל יפרסם האת החלטתו ונימוקיה באתר האינטרנט של המשרד".

איתי עצמון: בנוסח המתוקן יהיה הסעיף בצורתו הנוכחית.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 4.

שרון גוטמן: שם הסעיף שונה: "ביקורת המתקן והציוד".

אריה אלדד: נניח שהוא הביא את המתקן לאישור, אבל מחר הוא יכול לשנות את מיקום הדלפק.

אריה אלדד: מה אתם עושים שהוא לא ישנה את מיקום הדלפק ביחס למקרר, ולמה זה חשוב?

זאב פיש: אנו מברכים גם לצורך אישור בקשת הרשיון וגם לצורך ביקורת שגרתית, שבדרך כלל עושה הרשות המקומית על פי החלטה שלנו.

זאב פיש: זו אחת הסיבות שאנו רוצים שתהיה תוכנית הנדסית.

אריה אלדד: ומאותו רגע הוא לא יכול להחליף מקרר, אלא אם כן הוא מקבל רשיון חדש.

זאב פיש: כן.

אריה אלדד: נניח שהיה לו מקרר קטן ועכשיו הוא שם מקרר גדול.

זאב פיש: בדרך כלל זה הפוך.

אריה אלדד: מה עושה בן אדם שעסקיו שגשגו והוא קנה מקרר גדול?

אריה אלדד: האם הוא צריך רשיון חדש?

זאב פיש: אם עסק מתרחב או משנה מהות, הוא מבקש היתר.

אריה אלדד: יש לו משאית "גזלן" עם מקרר קטן.

אריה אלדד: נניח שהעבירו עוד שתי יחידות צבאיות לשרת באזור, כך שעסקיו שגשגו והוא צריך מקרר גדול.

אריה אלדד: האם הוא צריך לבקש רישיון חדש?

זאב פיש: כן, כיוון שצריך לבדוק את המקרר.

אריה אלדד: הרי אף אחד לא בודק את המקרר.

זאב פיש: זו אחת הנקודות יותר קריטיות.

אריה אלדד: בחיי המעשה אף אחד לא בודק את המקרר של ה"גזלן".

אריה אלדד: אם הוא החליף מקרר, הוא צריך ללכת ולקבל רשיון חדש?

זאב פיש: אם היה מקרר לו מקרר של ארטיק ופתאום הוא מכניס מקרר מסחרי, זה שינוי מהותי בעסק.

זאב פיש: מבחינתנו, זה דורש אישור אחר.

אריה אלדד: ברור לך שזו גזירה שהציבור אינו יכול לעמוד בה, אינו מתכוון לעמוד בה, ובצדק.

אריה אלדד: נניח שהלך לו המקרר ועכשיו הוא צריך מקרר אחר.

שרון גוטמן: השאלה היא האם הוא שינה את הדרישות האחרות.

אריה אלדד: נניח שהיה לו מקרר קטן ועכשיו הוא שם מקרר גדול.

אריה אלדד: נניח שהיה לו מקרר כחול, ועכשיו הוא קנה מקרר סגול.

זאב פיש: זה ודאי לא.

זאב פיש: אם זה לא מהותי, אז לא.

אריה אלדד: גם בעיני זה לא מהותי, אבל זה לא עולה מלשון החוק.

אריה אלדד: מסתבר שאם זה לא עולה בקנה אחד עם הסרטוט החתום, הוא עבריין.

שרון גוטמן: זה לא מה שכתוב.

שרון גוטמן: כתוב שיש מסמכים שהוא צריך להגיד.

אריה אלדד: נניח שהוא צרף תרשים הנדסי של תנוחת המקרר, והתנוחה השתנתה.

שרון גוטמן: השאלה היא, האם זה פוגע בבריאות הציבור או לא.

שרון גוטמן: אם אין שום נגיעה לבריאות הציבור, אין חובה כזו.

אריה אלדד: הרשיון שלו מותנה בתרשים שהוא צרף.

אריה אלדד: נניח שהתרשים אינו מתאים יותר למציאות כי הוא החליף את המקרר.

שרון גוטמן: השאלה היא מהי הנפקות של חוסר ההתאמה.

שרון גוטמן: אם זה משהו שולי, אין צורך לבקש רשיון חדש.

אריה אלדד: זה כבר מדרג שיפוטי.

אריה אלדד: השאלה היא, האם האיש הופך להיות עבריין ברגע שהשרטוט שהוא צרף לא מתאים יותר כי הוא החליף מקרר.

זאב פיש: אם הוא החליף מקרר והחליף את מיקומו, אנו צריכים לבדוק האם המקרר נמצא בסמיכות למחמם.

זאב פיש: לכן, צריך שאנו נאשר את השינויים המהותיים.

אריה אלדד: כלומר, אם אדם החליף מקרר, הוא צריך להודיע על כך למשרד הבריאות.

זאב פיש: אם הוא מחליף צבע, הוא לא צריך להודיע.

אריה אלדד: אני מדבר על אורכו, גובהו ושטחו, מיקומו וייעודו של כל ציוד המשמש לצורך רוכלות.

זאב פיש: אלה הדרישות שאנו דורשים ממי שמגיש בקשה לרשיון.

אריה אלדד: נניח שעכשיו אורכו וגובהו של המקרר החדש שונים מאורכו וגובהו של המקרר הישן, מה דינו של האיש?

גרגורי רודשטיין: חוק רישוי עסקים קובע, שעל כל שינוי מהותי בעסק צריך לדווח לרשות המקומית.

גרגורי רודשטיין: שם בודקים את העניין.

גרגורי רודשטיין: אם מדובר בשינוי דרסטי, מהותי, מסבירים לאדם מה צריך לעשות.

גרגורי רודשטיין: צריכה להיות סיבה לכך שהוא החליף את המקרר.

גרגורי רודשטיין: אם היתה תקלה, זו בעיה אחרת.

גרגורי רודשטיין: ברוב המקרים מרחיבים את סוגי המזון הנמכרים, וזה גורר צורך לשנות תנאי רשיון.

אריה אלדד: כלומר, אתם רוצים לדעת כאשר המקרר מחליף מקרר.

גרגורי רודשטיין: כן.

זאב פיש: התקנות האלה הן תיקונים של רישוי עסקים.

זאב פיש: אנחנו מתאימים את עצמנו לחוק רישוי עסקים.

אריה אלדד: לפעמים כאשר התקנות מפורטות מדי, זה לא טוב.

זאב פיש: אנחנו משתדלים להכניס שיקול דעת.

אריה אלדד: כאשר אנשים רגילים להיות עבריינים, אז הם כבר הופכים להיות כמי שגס ליבו גם בדברים חמורים ממש.

אריה אלדד: כאשר אנו הופכים את האזרח המצוי לעבריין, כי הוא לא מדווח לרשויות שהוא מחליף מקרר, סופו שעבירה תגרור עבירה.

זאב פיש: לכן לא הכנסנו את זה בצורה הזאת.

זאב פיש: כאשר אתה מגיש בקשה, אתה צריך לצרף תרשים כי בלי תרשים אי אפשר לעשות בקרה כמו שצריך.

אריה אלדד: ואם התרשים אינו עולה בקנה אחד עם המציאות?

זאב פיש: תמיד יש שיקול דעת.

זאב פיש: מאחורי תקנות יש אדם.

זאב פיש: אנחנו רוצים שלמפקח יהיה שיקול דעת.

זאב פיש: אנחנו לא יכולים לכמת את הכל למספרים.

זאב פיש: תמיד יהיה שטח הפקר, שאנו משתדלים שהוא לא יהיה הפקר.

זאב פיש: אני לא יודע לעשות משהו בלי שטח אפור.

זאב פיש: אנחנו משתדלים לתדרך את המפקחים שלנו ושל הרשויות המקומיות, ולהסביר להם מה מסוכן לבריאות הציבור ומה אינו מסוכן לבריאות הציבור.

יוני ינון: הנושא הזה של ציוד ושינוי לאחר קבלת רשיון קיים בכל עסק.

יוני ינון: הוא קיים גם במרכולים ובמפעלים.

יוני ינון: גם שם זה מתקיים, ולא היתה בעיה של מי שהחליף מקרר בגלל צבע.

יוני ינון: ברוב המקרים מדובר בשינוי מהותי של הזזת קירות.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 5.

שרון גוטמן: מחקנו את סעיפים (ב)-(ג).

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 6.

שרון גוטמן: אנו משנים את הסדר: "מזון רגיש מוכן לאכילה בתפזורת ומזון רגיש שאינו מוכן לאכילה...".

שרון גוטמן: לבקשת איתי אנו מוסיפים את המילים: "אשר יפורסמו באתר האינטרנט של משרד הבריאות".

אריה אלדד: כלומר, לאדם אסור לפתוח קיוסק נייד למכירת חביתה בפיתה, כי ביצים זה מזון רגיש.

שרון גוטמן: האם הוא מכין שם את זה, או שזה ארוז מראש.

אריה אלדד: הוא מכין את זה שם.

אריה אלדד: האם הוא עבריין?

שרון גוטמן: השאלה היא, האם זה יותר על ידי המנהל או לא.

אריה אלדד: מה זאת אומרת: "לא יעסוק אדם ברוכלות במזון רגיש"?

שרון גוטמן: מוכן לאכילה בתפזורת.

שרון גוטמן: כאן נכנסים כל הבורקסים, הגלידות בתפזורת, פיצה וכו'.

שרון גוטמן: כל אלה יצטרכו להיכנס בתנאים שיתפרסמו באתר האינטרנט.

שרון גוטמן: אם מישהו ירצה להגיש בקשה למכור בורקס גבינה בתפזורת, שאינו ארוז מראש, הוא יקבל תשובה על כך באתר האינטרנט, שבו יהיה כתוב שבתנאים מסוימים הוא יהיה מותר למכירה בתפזורת.

אריה אלדד: האם יהיה כתוב שם שמותר לו להגיש חביתה בפיתה ושמותר לו להכין שווארמה בפיתה?

שרון גוטמן: כן.

שרון גוטמן: על בשר בגריל יש לנו טיוטה של תנאים, וגם על ביצים.

זאב פיש: בתקנות מ-2004 עשינו רשימה מפורטת לגבי מה כן ומה לא.

זאב פיש: על זה הותקפנו.

זאב פיש: הרי אי אפשר לעשות רשימה אינסופית, ולכן הלכנו על רשימה הפוכה.

זאב פיש: זה התיקון שקיבלנו מהחדר הזה.

אריה אלדד: מה המשמעות של זה?

זאב פיש: המשמעות היא שאנחנו לא נכניס את זה לתקנות, אלא ניתן באתר שלנו רשימה של מה מותר ומה אסור, כדי שלא נצטרף לשנות את התקנות אם ידובר על בורקס אחר.

איתי עצמון: האם אתם יכולים לפרט בפני הוועדה, איזה סוגי מזונות יש בכוונתכם לאשר?

יוני ינון: המאסה הקריטית היא של המזון הארוז לכל סוגיו.

אריה אלדד: המאסה הקריטית היא אותם דוכנים למזון מהיר.

אריה אלדד: שם גם הסכנה גדולה, אבל גם הצריכה היא גדולה.

יוני ינון: בדיוק.

יוני ינון: אנחנו לא אומרים להתיר או לאסור, אבל שם אנו נכנסים כמשרד בריאות.

יוני ינון: המאסה הקריטית היא המזון הארוז מראש שאין איתו בעיה.

יוני ינון: מרכול מוכר, ולא אמור להתעסק בתפזורת או בטיפול במזון.

יוני ינון: שם הבעיה מבחינת הסיכון לציבור.

יוני ינון: על אחת כמה וכמה ברוכלות, שם התשתית היא נמוכה יותר.

יוני ינון: יותר מזה, לא נקבעה כאן תשתית מינימום לרוכלות.

יוני ינון: רוכלות יכולה להיות ממכר ארטיקים בקלקר בחוף הים, ועד מפעלים.

יוני ינון: הטווח הוא עצום.

אריה אלדד: נניח שאדם מבקש רשיון רוכלות למכור חביתה בפיתה.

אריה אלדד: מה יגרם למשרד לאשר לו את הבקשה?

אריה אלדד: פה כתוב: לא יעסוק אדם ברוכלות במזון רגיש, אלא אם קיבל היתר לכך מהמנהל.

זאב פיש: ההיתר יהיה ההנחיות של משרד הבריאות לאותו סוג פעילות ספציפית.

זאב פיש: בעבר רצינו לפרט ולומר: חביתות, בורקסים וכו', אבל אז הוועדה הזאת אמרה לא.

אריה אלדד: אבל זו דרך לעקוף את הוועדה, ולא דרך להגדיל את בריאות הציבור.

זאב פיש: לא.

זאב פיש: אנחנו קבענו הנחיות למכירת ביצים וטיפול בבשר.

זאב פיש: בכל בקשה שמופנית אלינו אנו נותנים הנחיות מפורטות, שיופיעו גם באתר שלנו.

יוני ינון: ככל שתגענה בקשות בנושא של הביצים, או מזון כזה או אחר, יש פתח לדון בהן והוריאציות הן גדולות.

יוני ינון: הן תקבלנה התייחסות ותפורסמנה באתר.

איתי עצמון: כרגע אתם שלחתם תנאים בעניין בשר צלוי, בשר עופות צלוי, נקניקיות וביצים.

איתי עצמון: לגבי מה עוד יש לכם תנאים קבועים?

זאב פיש: זה יהיה גם לגבי מזון, כמו בורקס וגבינה, מכירת גלידה בתפזורת וכו'.

איתי עצמון: תוך כמה זמן תהיה טיוטה?

יוני ינון: אם ניקח את כל הוריאציות האפשריות, זה ייקח 10 שנים.

איתי עצמון: לגבי מזונות שאתם כבר יודעים שאתם תקבלו בקשה.

אריה אלדד: יש גם סוגים רבים של מזון מהיר שנמצאים כבר בשוק, ולא צריך להמתין שמישהו יגיש בקשה.

יוני ינון: ככל שרמתן מבחינת סיכון תהיה נמוכה יותר, כך לא יהיו תנאים מחמירים.

איתי עצמון: השאלה היא, האם האנשים האלה יוכלו לעסוק במכירת מזונות שלא קבעתם לגביהם תנאים, ולא יצטרכו להמתין עד אשר אתם תקבעו תנאים.

זאב פיש: לגבי כל סוגי המזונות יש לנו תנאים לגבי בתי אוכל ושיווק מזון.

זאב פיש: כאשר יש פריט אחד מתוך מה שיש במרכול, אנו גוזרים את התנאים הקיימים לתנאים של המרכולים וקובעים אם זה ניתן לביצוע או לא.

אריה אלדד: התנאים של המרכולים לא רלוונטיים למי שמטגן.

זאב פיש: אני אומר, כי במשרד הבריאות ישנם דרישות קיימות לגבי טיפול במזון.

זאב פיש: אנחנו לא ממציאים את הגלגל מחדש.

זאב פיש: אם יש בקשה לגבי משהו שמותר במרכול ורוצים למכור אותו ברוכלות, אנו בודקים אם התנאים המקצועיים של הטיפול במזון מתאימים.

איתי עצמון: אבל לגבי בשר צלוי וביצים קבעתם שורה ארוכה של תנאים.

זאב פיש: זו פריצת הדרך.

זאב פיש: אנחנו בעבר סירבנו לזה.

איתי עצמון: אם אני מחר רוצה לפתוח דוכן למכירת גלידה, האם תוכלו לאשר לי את הבקשה לפי תנאים קיימים מבלי שאני אצטרך להמתין.

זאב פיש: אנו לוקחים את הדרישות המקצועיות שלנו למכירת גלידה, שהן מאוד פשוטות וברורות, וגוזרים מהן לרוכלות.

אריה אלדד: למה יש סייגים בסעיף 6(3)?

שרון גוטמן: כי אנחנו רגישים למזון לתינוקות לנוכח הנסיבות.

אריה אלדד: אבל שם הבעיה לא היתה רוכלות.

שרון גוטמן: לא.

אריה אלדד: שם הבעיה היתה אצל משרד הבריאות.

שרון גוטמן: לא, אצל היבואן.

אריה אלדד: אבל עדיין זו לא סיבה להכניס את זה.

זאב פיש: זה לא משהו שניתן למכור אותו בדרך של רוכלות.

אריה אלדד: מה קורה אם אדם רוצה לעשות שיווק מבית לבית של קופסאות מטרנה?

שרון גוטמן: בשום אופן לא.

אריה אלדד: למה?

שרון גוטמן: האם אתה יודע באיזה תנאים הוא מוביל אותם?

שרון גוטמן: אני לא הייתי קונה ממנו מזון לתינוקות, בדיוק כמו ביצים.

גרגורי רודשטיין: אפילו בתקנות המרכולים כתוב בפירוש, כי אסור לאחסן מוצרי מזון ביחד עם חומרים כימיים, במיוחד מזון לתינוקות.

גרגורי רודשטיין: זה מזון שהוא יותר רגיש.

אריה אלדד: גם במרכול עלולים לאחסן את המזון לתינוקות ליד חומרי ניקוי.

זאב פיש: אנחנו אוסרים את זה.

אריה אלדד: תאסרו את זה גם על הרוכל, אבל למה לא לתת לו למכור את זה מבית לבית.

אריה אלדד: יבוא אדם ויציג שיש לו משאית קירור – למרות שהקופסאות האלה אינן מחייבות קירור.

שרון גוטמן: הן כן מחייבות קירור.

שרון גוטמן: הן צריכות להישמר במקום קר ויבש.

אריה אלדד: אבל לא בקירור.

אריה אלדד: הן צריכות להישמר בטמפרטורת החדר.

אריה אלדד: נניח שהוא יציג שיש לו משאית קירור, והוא נוסע, עוצר ליד בית ומציע את מרכולתו לאם הטרייה.

אריה אלדד: הוא עומד בתנאים של הסופר, אבל פה לא התרתם לו לבצע את הפעולה.

זאב פיש: כאשר אנו מדברים על אספקה כזאת, אנחנו מדברים על כל השרשרת של הטיפול: אחסון, הובלה ושיווק.

אריה אלדד: נניח שהוא יציג שהאחסון, ההובלה והשיווק שלו הם בסדר גמור, כמו בסופר.

זאב פיש: יש לו משאית ועגלה איתן הוא מגיע לבתים.

זאב פיש: זו הובלת מזון, וזה פריט אחר בחוק רישוי עסקים.

אריה אלדד: גם הסופר מקבל את המזון הזה במשאית, שמביאה את זה למחסן.

אריה אלדד: הוא לא רוכל, הוא מוכר מזון לתינוקות בסופרמרקט.

אריה אלדד: הרוכל עושה את אותו הדבר, אבל במקום שהאדם יצטרך ללכת אל המדף בסופר הוא מביא את זה לביתו.

אריה אלדד: למה זה אסור על פי החוק?

שרון גוטמן: ברגע שיש לו מחסן, הוא כבר לא עונה על ההגדרה של רוכלות.

אריה אלדד: הוא עונה על כל ההגדרות של הסופר.

אריה אלדד: הוא יציג לכם שהגודל של המחסן, המשאית שלו וקו האספקה, הם בדיוק כפי שמתנהלים בסופר.

אריה אלדד: למה זה אסור פה בחוק?

זאב פיש: האם מהמרכול הוא יבצע שיווק הביתה?

אריה אלדד: מהיבואן הוא יבצע שיווק הביתה.

זאב פיש: בצו רישוי עסקים יש פריט של הובלת מזון הביתה.

אריה אלדד: הוא לא ספק של יבואן.

זאב פיש: הוא לא ספק.

זאב פיש: העסק נקרא הובלת מזון, שליחת מזון.

אריה אלדד: הוא רוכל במזון לתינוקות.

אריה אלדד: הוא קנה בסיטונות אצל הספק ויש לו משאית גלט כושר.

שרון גוטמן: אז הוא משווק.

אריה אלדד: הוא לא משווק.

אריה אלדד: הוא מוכר את זה לצרכן הקצה.

אריה אלדד: למה לאסור עליו את זה?

זאב פיש: כי חוק רישוי עסקים קבע, שהובלת מזון הביתה נקראת שליחת מזון.

זאב פיש: לצורך זה יש דרישות של שליחות מזון.

זאב פיש: זה פריט נפרד ולא רוכלות.

אריה אלדד: האם מותר לאדם לקנות גלידה באריזות סגורות, ולעבור מדלת לדלת ולמכור אותה?

זאב פיש: אם הוא עומד בקריטריונים של שליחת מזון, כן.

אריה אלדד: אבל זו רוכלות.

זאב פיש: זו לא רוכלות.

זאב פיש: חוק רישוי עסקים קבע שזו שליחת מזון.

אריה אלדד: אני לא מבין את העניין.

זאב פיש: חוק רישוי עסקים קבע מה זה רוכלות, מה זה מרכול, מה זה בית אוכל ומה זו שליחת אוכל.

אריה אלדד: כלומר, לפי החוק מותר לו לשלוח אדם שיעבור מדלת לדלת.

זאב פיש: אם הוא עומד בקריטריונים של שליחת מזון, כן.

אליאס יצחק שאשא: האם מותר לי לקחת ביצים ולמכור אותן מדלת לדלת?

אריה אלדד: אם קיבלת רשיון מהמנהל.

אריה אלדד: מותר לך לעסוק ברוכלות ביצים, ובלבד שקיבלת היתר מפורש על ידי המנהל.

אריה אלדד: אם קיבלת רשיון ממנהל משרד הבריאות, מותר לך.

אריה אלדד: אם לא קיבלת היתר, אסור לך.

אריה אלדד: אם נראה לך שפגעו בזכויותיך על פי חוק יסוד חופש העיסוק, לך לבית המשפט העליון.

אליאס יצחק שאשא: הלכתי כבר לבית המשפט העליון.

אריה אלדד: האם זכית בבג"צ?

אליאס יצחק שאשא: אני רוכל ביצים עם רכב שהטמפרטורה שלו פחות מ-20.

אליאס יצחק שאשא: האם כאשר אני מביא ללקוחה שתי תבניות ביצים הביתה זה אסור?

אריה אלדד: אתה צריך לעמוד בדיני שליחת מזון.

זאב פיש: אם אתה עומד בתקנות, זה לא אסור.

אריה אלדד: עניינך תלוי ועומד בבג"צ, וחלילה לי להתערב בענייני הבג"צ.

אריה אלדד: אתה צריך לקבל רשיון.

שרון גוטמן: מקריאה סעיף 6(4)-6(5).

שרון גוטמן: הוספנו את המילים: "המנהל יפרסם את הוראותיו ונימוקיו באתר האינטרנט של משרד הבריאות".

אריה אלדד: אנחנו נמשיך לדון בסעיף 7 ואילך בדיון הבא.

אריה אלדד: תודה רבה, הישיבה נעולה.