ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 173, 2007-06-18 10:00

אופיר פינס-פז: בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: אני מתכבד לפתוח את הדיון של ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

אופיר פינס-פז: הדיון היום מוקדש למשרד לביטחון פנים, למשטרת ישראל ולנציבות שירות בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: נמצאים אתנו השר לביטחון פנים, חבר הכנסת אבי דיכטר, נמצא אתנו מפכ"ל המשטרה החדש, רב-ניצב דוד כהן, ונמצא אתנו נציב שירות בתי הסוהר, רב-גונדר בני קניאק, שגם הוא חדש ואתה גם פעם ראשונה בישיבת הוועדה.

אופיר פינס-פז: ברכות על התפקיד החדש.

אופיר פינס-פז: אנחנו מקדישים את הישיבה היום להצגת קווי מדיניות המשרד לביטחון פנים עם דגש על הרשות להגנת עדים, שזה נושא שאני ביקשתי מהשר לשים עליו איזשהו ספוט כי הדבר הזה בעינינו הוא דבר מרכזי ביכולת של המשטרה לבצע את תפקידיה בצורה הטובה ביותר.

אופיר פינס-פז: נדמה לי שהיום או אתמול התפרסם הדוח השנתי של המשטרה לגבי מספר התיקים שנפתחו בשנת 2006.

אופיר פינס-פז: כדאי שבהצגת הדברים – אני אומר גם לשר וגם למפכ"ל – תאמרו מילה בתוקף העובדה שהנושא התפרסם היום בתקשורת הישראלית, כך שתוכלו לתת למסמך הזה יותר הסברים, בירורים או התייחסויות מהמקום שלכם.

אופיר פינס-פז: הנתון המטריד ביותר בדוח הזה הוא שיש מגמת עלייה ברצח ובניסיונות לרצח בשנה שעברה.

אופיר פינס-פז: ביתר הפרמטרים נדמה לי שיש מגמה של ירידה, בפריצות לרכב יש אפילו מגמה של ירידה חדה, ואני מניח שזה קשור לעניין הגדר אבל יכול להיות שקשור גם בדברים אחרים.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, שני דברים נוספים שהייתי רוצה שתתייחס בפתיח שלך אם תוכל, בסיפא של הדברים שלך, דברים שהטרידו אותי לפחות בימים האחרונים.

אופיר פינס-פז: האחד, יש איזושהי מציאות שאנחנו כנראה עדים לה שמאות עבריינים לא מתייצבים לריצוי מאסר.

אופיר פינס-פז: קראתי את זה בעיתונות וחשבתי שזה במסגרת הפיליטונים או 1 באפריל, אבל מסתבר שזה לא כך.

אופיר פינס-פז: זה דבר שנראה לי מדהים.

אופיר פינס-פז: עברנו עליו לסדר היום כתוצאה מאירועי עזה וכל הדברים האחרים, אבל אם מאות אסירים לא מתייצבים לבצע את עונשם אלא ממשיכים להסתובב חופשיים, זה נראה לי דבר בלתי נסבל שאני מקווה שהוא מטופל או אולי הידיעה לא נכונה.

אופיר פינס-פז: ראיתי שבמסגרת ההכנות לחגיגות ה-60 למדינת ישראל שוב מתוכננת חנינה כזו או אחרת.

אופיר פינס-פז: אני זוכר שבחגיגות ה-50 – בדיוק אז נכנסתי בשערי הכנסת – היה ויכוח מאוד חריף סביב הסוגיה הזאת ובסופו של דבר הוחלט לא להעניק חנינה, בוודאי לא חנינה כוללת, דבר שהוא כמובן לא בא בחשבון.

אופיר פינס-פז: אבל אם יש כוונה להעניק חנינות לרגל חגיגות שנות ה-60, אני מניח שאי אפשר לעשות זאת בלי השר לביטחון פנים ואולי תוכל להאיר את עינינו בסוגיה הזאת שגם היא רגישה ומאוד לא פשוטה.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, אנחנו רוצים בהצלחתך ובהצלחת המערכות שאתה מופקד עליהן.

אופיר פינס-פז: אני חושב שכאשר מדברים על אכיפת חוק בישראל, זה קודם כל משטרה ושירות בתי הסוהר, אני לא מדבר עכשיו על המערכות המשפטיות שלצורך כך יש את היועץ המשפטי לממשלה ואת פרקליט המדינה, אבל ברמה של האכיפה ברמת השטח, זה קודם כל משטרה ושירות בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: משטרת ישראל בלי ספק מוטלות עליה משימות שלא מוטלות על אף משטרה בעולם.

אופיר פינס-פז: אנחנו מודעים לעניין הזה ולוקחים אותו בחשבון.

אופיר פינס-פז: כל המשימות הביטחוניות הן משימות ייחודיות שבסופו של יום יוצרות סדר עדיפויות שונה למשטרת ישראל מאשר למשטרות אחרות בעולם, אבל יחד עם כך אנחנו כמובן חושבים שאסור שהמשטרה, כתוצאה מהדבר הזה, תינזק ולא תוכל למלא את המשימות שלה בכל מה שקשור לביטחון האישי של תושבי המדינה.

אופיר פינס-פז: ברמה היום יומית הכי ראשונית והכי אמיתית, מרמת האלימות והגניבה, עובר למקרי שוד ורצח וכל מה שאנחנו מכירים, אנחנו חיים בחברה אלימה, וזה לא סוד, ואנחנו צריכים את משטרת ישראל במיטבה, משטרה מגובה על ידי ממשלת ישראל כולה ולא רק על ידי השר הממונה, משטרה שמקבלת כלים לבצע את מלאכתה.

אופיר פינס-פז: אין לי כאן את הנתונים המדויקים אבל זה לא סוד שמשטרת ישראל בסטטיסטיקות המקובלות בעולם של מספר שוטרים פר נפשות לא עומדת בשום יחס למשטרות אחרות בעולם או ביחס לרוב המשטרות בעולם.

אופיר פינס-פז: כמות כוח האדם במשטרת ישראל יחסית למספר האוכלוסייה הוא נמוך ובוודאי בהקשר למטלות.

אופיר פינס-פז: אנחנו בהחלט נהיה שותפים שלך אדוני השר במאמץ לאפשר למשטרה את הכלים כדי לבצע את מלאכתה.

אופיר פינס-פז: אני לא אשכח את הדיון בוועדת החוקה לשם הגיע ראש אגף החקירות ואמר שאם היו לו כלים לבצע את מלאכתו כהלכה, היו הרבה יותר אנשים מואשמים במדינת ישראל על עבירות חמורות והיו כנראה יותר תפיסות ויותר סיכולים של פשעים חמורים ופשיעה חמורה.

אופיר פינס-פז: אנחנו כמובן רוצים לראות את משטרת ישראל מכה שוק על ירך את הפשע המאורגן בישראל, את משפחות הפשע שדומה לפעמים שהן עושות כאן במדינה כאוות נפשן.

אופיר פינס-פז: מבחינתנו נשמח שמשטרת ישראל שעברה ימים לא קלים תשודרג ובעיקר אמון הציבור יחזור אליה, כי לפי מה שאני ראיתי בסקר האחרון אמון הציבור במשטרה הוא לא משהו, הוא נמצא בירידה ויש כאן מקום רב לשיפור.

אופיר פינס-פז: לגבי שירות בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: הבנתי שלקחתם על עצמכם משימה מאוד חשובה, לטפל באופן הדרגתי גם בבתי המעצר המשטרתיים, שזאת תוספת משימה מאוד חשובה וגדולה.

אופיר פינס-פז: מהדיון שהתקיים בוועדת החוקה, עושה רושם שהתהליך של העברת האחריות מהמשטרה לשירות בתי הסוהר לגבי בתי המעצר המשטרתיים עובר באופן יחסי בהצלחה.

מיכאל איתן: מדובר בתנאי הכליאה.

מיכאל איתן: היו"ר אופיר פינס-פז: התהליך הזה מלווה בשיפור תנאי המעצר.

מיכאל איתן: חבר הכנסת איתן, אתה תוכל להתייחס.

מיכאל איתן: אני חושב שבגדול אתה צודק.

מיכאל איתן: גם דוח הסנגוריה הציבורית מוכיח את מה שאתה אומר, אבל מוכרחים בין כל הצללים גם לראות את האורות ובשינוי האחריות מהמשטרה לשירות בתי הסוהר, זה צעד חשוב שלדעתי ישפר את תנאי המעצר.

מיכאל איתן: אני עוד לא מדבר על תנאי המאסר אלא על תנאי המעצר.

מיכאל איתן: יחד עם זאת אדוני השר, אני רוצה שתדע שיזמנו הצעת חוק שתשווה את תנאי המאסר לתנאי המעצר מבחינת זכויות האסיר מול זכויות העציר.

מיכאל איתן: חוק המעצרים בעניין הזה הוא הרבה יותר משופר מחוק בתי הסוהר, מפקודת בתי הסוהר, ואנחנו יזמנו עכשיו חקיקה כדי להשוות באופן מודולארי, ואנחנו יודעים שאי אפשר לעשות זאת מהרגע להרגע, וחשובה לנו מאוד התמיכה שלך בתהליך הזה, ואנחנו כמובן מדברים על תהליך.

מיכאל איתן: אני חושב שבסופו של יום זה לטובת המדינה ולטובת כולם, והוא לא רק בנגיעה הישירה של זכויות אדם בישראל אלא אני חושב שהוא נותן אלמנטים נוספים שצריך לקחת אותם בחשבון.

מיכאל איתן: גם שירות בתי הסוהר בעינינו הוא שירות מאוד חשוב.

מיכאל איתן: אנחנו מתנגדים התנגדות מלאה לתהליך הפרטת בתי הסוהר.

מיכאל איתן: מי מתנגד?

אופיר פינס-פז: אני.

מיכאל איתן: המדינה עושה את זה בתנאים הכי טובים שאפשר.

אבי דיכטר: למיטב זיכרוני זה עבר בקריאה שנייה ושלישית בכנסת, כך שהרוב הוא מאחורינו.

מיכאל איתן: היה, אבל בינתיים הגיע הממשלה עם סדר יום חברתי שברק יישם אותו.

אבי דיכטר: שלא תהיה הבנה שגויה של הציבור שצופה בנו עכשיו כאילו בית הסוהר הפרטי כפיילוט צפוי לחזור לאחור.

אבי דיכטר: הוא אושר.

אופיר פינס-פז: הנושא הזה כן צפוי לעלות על סדר יומנו ואני רוצה שתדע גם מאיזו בחינה.

אופיר פינס-פז: הייתה עתירה נגד הפרטת בתי הסוהר בישראל והבג"ץ בעצם חייב את הכנסת לדיון מחודש, אגב, באחריותה של יושבת-ראש הכנסת שפנתה אליי, היועצת המשפטית של הכנסת, כי זה תחום סמכותנו כוועדה ואנחנו נצטרך לדון בעניין הזה מחדש.

אופיר פינס-פז: המשמעות לא אומרת חקיקה חדשה אבל דיון מחדש יהיה בכנסת על פי מצוות בית המשפט, בכל מה שקשור בהפרטת בתי הסוהר.

מיכאל איתן: מה זאת אומרת?

מיכאל איתן: ממתי בית המשפט קובע את סדר יומה של הכנסת?

מיכאל איתן: הוא יכול לבטל חוק או לא לבטל חוק, אבל לקבוע לכנסת סדר יום?

אופיר פינס-פז: אני מציע לך מיד בתום הישיבה הזאת לשוחח עם היועצת המשפטית של הכנסת ותקבל את כל הפרטים בסוגיה הזאת.

מיכאל איתן: אני אעשה את זה.

אופיר פינס-פז: היא בהחלט תחזור אל שולחננו בצורה כזאת או בצורה אחרת ואני לא אומר באיזו צורה.

אופיר פינס-פז: כפי שאמרנו, הישיבה הזאת תואמה מראש בין השר לביני ואני רוצה לאפשר לשר ולצוות שלו להציג את קווי המדיניות לשנים הבאות של המשרד לביטחון פנים, של המשטרה ושל שירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: בוקר טוב.

אבי דיכטר: אנחנו שמחים על המפגש הזה, מפגש בין שני צדדים של אותה מטבע, ואני כבר רוצה לומר שבמפגש הזה אין לנו כוונה, מבחינתנו, כמשרד לביטחון פנים על זרועותיו, לעסוק בממשקים מול הגופים האחרים שישנם רבים כאלה והם מאוד מאוד משמעותיים, בין אם הממשקים לפרקליטות, לבתי המשפט, למשרדי ממשלה אחרים כמו תחבורה, רווחה, חינוך וכיוצא בזה, למרות שבצדק הגדירו את זה במשטרה – לאחר מספר מקרי רצח – שצריך לזכור שהמשטרה עוסקת באיסוף השברים אחרי שהרצח קורה והיא לא זאת שבעצם מופקדת או מסוגלת לטפל באפקטיביות בכל מה שקודם לאירועים הטראגיים.

אבי דיכטר: לצערי רק הבוקר חווינו עוד אירוע טראגי בבאר-שבע של רצח אישה בידי בעלה.

אבי דיכטר: המשטרה, גם בלא מעט מתאונות הדרכים וגם בלא מעט מאירועים אחרים, מגיעה כדי לאסוף את השברים.

אבי דיכטר: ברשותכם, אנחנו נעסוק בחלק הזה ולא נעסוק בממשקים.

אבי דיכטר: נדמה לי שכדי לעסוק בממשקים ראוי שהנציגים של הגופים האחרים יהיו בדיון וזה בוודאי דיון אחר.

אבי דיכטר: בחרתי שההצגה לוועדה תהיה על ידי הגופים – המשטרה, שירות בתי הסוהר ואנשי המשרד לביטחון פנים – ולאחר מכן נעסוק בסיכום הדברים.

אבי דיכטר: כבר לפני שנה הונחה מדיניות השר בפני הזרועות וממש בימים אלה המדיניות מתקיימת.

אבי דיכטר: אני מזכיר לכם שבשנה שעברה הייתי בערך חודש בתפקידי כשר והיה חשוב מאוד לתת כיוון למשרד ולזרועות משטרת ישראל ושירות בתי הסוהר, אבל היום, בחלוף שנה, אני מאמין שכולנו חכמים יותר.

אבי דיכטר: אני בוודאי יודע לומר זאת על עצמי, החכמתי בשנה הזאת, למדתי לא מעט דברים ויכולתי לקחת את המדיניות שלי, לשפר אותה אני מקווה, להוסיף לה נדבכים נוספים, לעבור סדרה של התייעצויות עם הגופים השונים, עם המפקדים השונים, והיום אנחנו יוצאים לדרך עם מדיניות שהיא קבועה בארבעה נדבכי זמן: 1.

אבי דיכטר: ל-2007, עד סוף השנה הזאת.

אבי דיכטר: 2.

אבי דיכטר: הטווח הקצר שעוסק גם בתקציב רב-שנתי ובתוכניות רב-שנתיות.

אבי דיכטר: 3.

אבי דיכטר: הטווח הבינוני.

אבי דיכטר: 4.

אבי דיכטר: הטווח הארוך שמושך עד שנת 2020 ועוסק בעיקר בכל נושא תחנות המשטרה והמפכ"ל בוודאי ירחיב על כך מאוד מפני שמשטרת ישראל רואה ביתר שאת את תחנות המשטרה כיחידות העבודה הבולטות ביותר בממשק עם האזרחים.

אבי דיכטר: הנושא הזה קיבל, מקבל ויקבל עדיפות מאוד משמעותית ובולטות משמעותית בכל היבט שהוא.

אבי דיכטר: המטרה היא להגביר את ביטחונו האישי של האזרח וזה יעד שמשטרת ישראל תשקיע בו את מרב מעייניה.

אבי דיכטר: מטבע הדברים זה יגרור השקעה גם של תקציבים וגם הסטת משאבים מדברים אחרים.

אבי דיכטר: הנושא הזה, ירחיב עליו המפכ"ל, מבחינתנו הוא בהחלט מהטווח המיידי ועד לטווח הארוך וזה מהלך שיחייב אותנו לשנס מותניים בהרבה מאוד מובנים.

אבי דיכטר: הנושא של תאונות, גם הוא נדבך.

אבי דיכטר: למרות שאנחנו מדברים על ירידה במספר ההרוגים בתאונות הדרכים, כל אחד מאתנו מבין שלדבר במונחים של 2006 על 436 הרוגים בתאונות דרכים, זה מספר שהוא בלתי סביר למדינה כמו מדינת ישראל.

אבי דיכטר: אפילו שהוא המספר הנמוך ביותר מזה 40 שנה, זאת נחמה סטטיסטית והיא בשום פנים ואופן לא יכולה להיות מעבר לכך.

אבי דיכטר: לגבי הפשיעה והשחיתות, בהמשך למה שהדגשת אדוני היושב-ראש.

אבי דיכטר: הנושא של כלים, שיטות ותורות לחימה שיצטרכו להיות בידי המשטרה כדי להיות הרבה יותר אפקטיביים, הנושא הזה כבר יצא לדרך בחלק מהדברים שניתן לעשות במיידי ובחלק מהדברים שאולי יצטרך סיוע של ועדות הכנסת, בוודאי הוועדה הזאת ושל ועדת החוקה.

אבי דיכטר: בתוך זה כלים איסופיים, נושא של ראיות חד-משמעיות בדמות מז"פ ואי אפשר שמז"פ תהיה צוואר בקבוק, הגוף היחיד במדינת ישראל לתחום הזה.

אבי דיכטר: הרשות להגנת עדים שיצאה לדרך על בסיס החלטות שהתקבלו בשנים האחרונות ולבקשת היושב-ראש נתמקד בה היום במפגש הזה.

אבי דיכטר: סוגיית הכליאה, הגדלה ושיפור.

אבי דיכטר: אני מדבר גם הגדלת היקף יכולת הכליאה במדינת ישראל אבל גם על שיפור איכות הכליאה.

אבי דיכטר: הקפיצה באיכות הכליאה בתנאי האסירים היא דרמטית.

אבי דיכטר: צאו וחשבו מאיפה אנחנו מגיעים, מאיזו תמונה קשה אנחנו מגיעים.

אבי דיכטר: רק בשנה שעברה נגמר עידן אסיר על הרצפה, שזה נשמע אולי לא מתאים למדינת ישראל אבל לצערי זאת הייתה המציאות.

אבי דיכטר: עידן אסיר על הרצפה בבתי הכלא של שירות בתי הסוהר הסתיים.

אבי דיכטר: הנושא של העברת כל נושא הכליאה, שזה גם בתי המעצר וגם הליווי של אסירים, וידבר על זה נציב שירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: במדינת ישראל יש מלבד מספר בתי הכלא הקיימים עוד בית כלא נוסף והוא בית כלא על גלגלים.

אבי דיכטר: מדי בוקר במדינת ישראל יש למעלה מאלף אסירים ועצירים שנעים ממתקן אחד למתקן אחר.

אבי דיכטר: זה בית כלא שלם, זאת תרבות שלמה, אנחנו נחשפים לזה רק במקרים של תקלות, של בריחות, אבל זה אירוע יום יומי שהעברת הכליאה והליווי לשירות בתי הסוהר אמורים לשדרג משמעותית מאוד גם את תנאי ההעברה וגם את תנאי האסירים והעצירים שמועברים ממתקן אחד למתקן אחר.

אבי דיכטר: הנושא של חלופות מעצר במדינת ישראל, גם הוא קיבל תפנית מאוד משמעותית בשנה האחרונה.

אבי דיכטר: עלינו במאות אחוזים בחלופות מעצר בדמות אזיק אלקטרוני באותם מקרים שבית המשפט אפשר את המהלך הזה, וצריך לזכור שבמדינת ישראל הכליאה הצבאית עברה לפני מספר חודשים כל כולה מצה"ל לשירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: עד סוף השנה הזאת היא תושלם בהעברה ממשטרת ישראל לשירות בתי הסוהר ואנחנו כל הזמן נמצאים מול תרחישים שמתקבלים מהדרג הביטחוני, צה"ל ושירות בתי הסוהר, ואפשרויות שונות של גלי מעצרים.

אבי דיכטר: זה מחייב אותנו להיערך בשירות בתי הסוהר ליכולת קליטה במיידי של מאות רבות של עצורים והנושא הזה כמובן מחייב גמישות תפעולית.

אבי דיכטר: במדינת ישראל מספר האסירים הפליליים למאה אלף נפש הוא כ-150.

אבי דיכטר: בארצות-הברית מספר האסירים הפליליים למאה אלף נפש, הוא 750, כך שההבדל בין 750 במדינה שאנחנו רואים אותה כמדינה מובילה בתחום הזה לבין מדינת ישראל, הפער הזה הוא גדול מאוד ומטבע הדברים צוואר הבקבוק הזה גם הוא יצטרך להשתחרר.

אבי דיכטר: גם חיילים שנשפטים למאסר של מעל חצי שנה נדמה לי, נמצאים בשירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: מבחינתנו לא תהיה שום מניעה שגם תנאי כליאה של חיילים יהיו בשירות בתי הסוהר ולא בצה"ל.

אבי דיכטר: אני חושב שבכל מקרה כליאה זה מקצוע והמקצוענים הטובים ביותר במדינת ישראל לתחום הכליאה הם שירות בתי הסוהר ועדיף שכך יהיה, אבל זה נושא שהוא בגדר רצון טוב ולא מעבר לכך.

אבי דיכטר: כל שאר הדברים של להבדיל מחבלים, כל הכליאה הזאת, שלושת בתי הכלא הגדולים – מגידו, עופר וקציעות – עברו לשירות בתי הסוהר וכפי שאמרתי עד סוף השנה הזאת גם הכליאה של משטרת ישראל תעבור גם היא לשירות בתי הסוהר.

אליעזר רוזנבאום: היעדים המרכזיים האסטרטגיים שנקבעו על ידי השר, הראשון הוא שיפור משמעותי בביטחון האישי ותחושת הביטחון כאשר האזרח הוא במרכז והדאגה לו, והשני הוא הגברת האפקטיביות בלחימה בפשיעה החמורה, השחיתות הציבורית והפשיעה הכלכלית כאשר העבריין הוא במרכז ומקבל את הטיפול הנדרש.

אליעזר רוזנבאום: כישורי פעילות להשגת היעדים.

אליעזר רוזנבאום: הראשון הוא סיוע ותמיכה מוגברים באזרחים שומרי החוק על מנת לטפל בפניותיהם.

אליעזר רוזנבאום: השני, מאבק חסר פשרות מול הפושע והעבריין.

אליעזר רוזנבאום: שינויים פנים-ארגוניים, בעיקר איחוד של יחידות מרכזיות שלוחמות בפשיעה ושילוב ותיאום הדוק יותר עם גורמי הממשלה ומערכות החקיקה והמשפט.

אליעזר רוזנבאום: לגבי אומדן הנזק הכלכלי עקב הפשיעה, בממוצע בשנים 2002-2007.

אליעזר רוזנבאום: האומדן הוא כ-15 מיליארד שקלים בשנה נזק ישיר ועקיף למדינה כתוצאה מהפשיעה בכלל.

אליעזר רוזנבאום: התקציב הוא אמצעי להשגת היעדים ולביצוע משימות, אחד הכלים המרכזיים.

אליעזר רוזנבאום: התפתחות תקציב המשרד על זרועותיו משנת 2003 עד 2007, אנחנו היום על 8 מיליארד ו-333 מיליון שקלים כאשר החלק שגדל מדי שנה או השכר והגמלאות ואם ניקח את תקציב הקיום והפיתוח, משנת 2003 עד שנת 2007 אנחנו קטנים ולא גדלנו, למרות שכך היה צריך להיות.

אליעזר רוזנבאום: יש נו אמנם תוספות בתווך בין השכר והגמלאות לקיום, אבל הוא תוספת לתוספת של משימות שהוטלו על זרועות המשרד.

אליעזר רוזנבאום: עיר ללא אלימות היא תוכנית שפועלת בעיר אילת מזה שנתיים ובהצלחה רבה ועם הישגים של ירידה באלימות ובפשיעה בלמעלה מ-30 אחוזים.

אליעזר רוזנבאום: ועדת השרים למאבק באלימות, ב-25 בספטמבר 2006, החליטה לאמץ את התוכנית ולהפעיל אותה בעוד 10 ערים נוספות, על מנת להביא לשינוי באקלים החברתי וליצירת חברה בלתי אלימה.

אליעזר רוזנבאום: היעדים של התוכנית הזאת הם: הפחתה הדרגתית של תופעת האלימות, ייסוד תשתית עירונית להתמודדות עם אלימות ופיתוח מודל עירוני להתמודדות עם סוגים שונים של אלימות.

אליעזר רוזנבאום: ראש הרשות בכל עיר חבר הוועדה המרכזית, הוא מוביל את התוכנית ואנחנו מפעילים מטה מקצועי שמסייע לו למפות את הבעיות.

אליעזר רוזנבאום: לא דומה העיר אילת לנתניה ולא דומה נתניה לנצרת.

אליעזר רוזנבאום: החלוקה היא מהצפון, נצרת עילית וטבריה, ועד אילת בדרום והמטה המקצועי וועדת ההיגוי כמובן מסייעים ל-11 הערים הללו כדי להוציא לפועל את התוכנית שאנחנו בתחילתה ואנחנו מאמינים שנצליח בה.

דוד כהן: בעשר דקות אני אסקור על קצה המזלג את עיקרי הפעילות וכיווני הפעולה של משטרת ישראל בשנת 2007 וב-2008 ואומר כמה משפטים על הטווח היותר ארוך.

דוד כהן: כפי שאתם יודעים, במשטרת ישראל יש כ-29 אלף שוטרים.

דוד כהן: משטרת ישראל בגדול נותנת מענה לכ-10 מיליון קריאות מוקד בשנה ובמצב הזה למשטרת ישראל יש כ-70 אלף מתנדבים שמסייעים לה בפעילות השוטפת.

דוד כהן: תקציב משטרת ישראל כפי שאמר הסמנכ"ל, מהווה למעשה 2.3 אחוזים מתקציב המדינה ואם רוצים אפשר להרחיב על כך בהמשך.

דוד כהן: המשטרה כגוף מסודר, כארגון מסודר, עובדת על-פי איומים, מנתחת את האיומים ובסופו של דבר מגיעה לתרחישי ייחוס ותרחישי ייחוס של משטרת ישראל זאת החלטה מה הולכים לבצע הן לבניין הכוח והן להפעלת הכוח.

דוד כהן: תרחישי הייחוס העכשוויים של 2005, 2006 ו-2007 – וייתכן 2008 ו-2009 – היא פשיעה מאורגנת וחמורה, פשיעת בני נוער, שם השקענו את ההשקעה המרבית בשנים האחרונות.

דוד כהן: אם מסתכלים על מגמות הפשיעה, האלימות ועבירות הרחוב משפיעים על הביטחון האישי, ואני ארחיב בכמה משפטים על הביטחון האישי בהמשך, ואין לנו ספק שהשחיתות הציבורית מהווה איום אסטרטגי.

דוד כהן: כאן אני רוצה במספר משפטים להגיע ישר לדברי הפתיחה של היושב-ראש לגבי נתונים שהוצגו.

דוד כהן: כפי שאתם מתארים לעצמכם אלה נתונים של שנת 2006 ביחס לשנת 2005 ואלה נתונים שפורסמו ביוזמת המשטרה לפני מספר חודשים ומצאו את מקומם היום בתקשורת וזה בסדר גמור.

דוד כהן: לעניין מקרי הרצח.

דוד כהן: בשנת 2006 היו 147 מקרי רצח.

דוד כהן: אם נשווה את זה לשנים חלפו הרי שבשנת 2005 אנחנו מדברים על 142 מקרים ובשנת 2004 על 139 מקרים.

דוד כהן: החריגה הייתה בשנת 2001 עם 177 מקרים, אבל אין טעם לחזור להיסטוריה כי בשנת 2002 ניתחנו מה קרה בשנת 2001.

דוד כהן: נקודה מרכזית לוועדה מבחינת נתוני הפשיעה.

דוד כהן: 40 מקרים מסך כל מקרי הרצח היו על רקע סכסוך בין עבריינים, 19 מקרים על רקע אלימות במשפחה, סכסוך בין בני זוג, 14 מקרים על רקע בריונות ו-21 מקרים על רקע סכסוכים מסוגים שונים.

דוד כהן: מה שראוי לציין, אם דנים בפשיעה, בכותרת של "מעריב" היום, צריך לזכור שיש לנו עלייה משמעותית מאוד בשנת 2006 במעצרים עד תום הליכים והחלטה אחרת.

דוד כהן: יש לנו עלייה של 4 אחוזים.

דוד כהן: יש לנו ירידה של קרוב ל-4 אחוזים סך כל הפשיעה המדווחת, אבל יותר מזה, אני גאה על יכולת התמודדות בשנת 2006 בפשיעת רכוש וכאן יש ירידה של בין 6 ל-9 אחוזים בעיקר בעבירות הרכוש.

דוד כהן: שנת 2006 אופיינה בירידה משמעותית במעשי השוד, 10.6 אחוזים, ופעילות רחבה מאוד של המשטרה בתחום האלימות.

אופיר פינס-פז: זה קשור לתקופת המלחמה?

דוד כהן: אם תעקבו אחרי הנתונים של משטרת ישראל בחמש השנים האחרונות, יש ירידה עקבית.

דוד כהן: זה לא בהכרח מאפיין את תחושת הביטחון של האזרח.

דוד כהן: אם מדברים על מספרים, על סטטיסטיקה, יש ירידה בנושא הזה.

דוד כהן: כיוון שאנחנו מדברים כאן על תוכנית לשנים הבאות, אני סבור שיש ציפיות מהמשטרה בעת הזאת, בתקופה הזאת, ולציבור יש ציפיות וכך גם לשוטרים.

דוד כהן: אנחנו מדברים גם על הטווח המיידי שהוא טווח שמבחינתנו מהווה שינוי מהותי ולכן כיווני הפעולה של המשטרה בטווח המיידי הם שלושה במספר ואני ארחיב עליהם במספר משפטים.

דוד כהן: הכיוון הראשון, והכותרת לא משתמעת לשתי פנים, הוא מאבק עיקש בפשיעה בכל הרמות, החל מעבירות הרחוב דרך הפשיעה החמורה, הפשיעה המאורגנת, הפשע המאורגן, וכמובן כל מה שמתקשר לשחיתות הציבורית.

דוד כהן: זה מאבק שהוא מאבק מתמשך שמשטרת ישראל השקיעה בשנים האחרונות מאמצים מקצועיים בהדרכה ובמשאבים והם יהיו סמן ימני גם במחצית השנייה של 2007 ו-2008 ובתוכנית רב-שנתית עד 2011.

דוד כהן: כאן אפשר להרחיב בצורה מאוד משמעותית.

דוד כהן: זה עולם תוכן אחד גדול.

דוד כהן: אני בכלל סבור שלא יהיה מצב, לא ב-2011 ובטח לא ב-2007, ואני חושב שגם לא ב-2020, שלא תהיה פשיעה במדינת ישראל.

דוד כהן: מה שכן, אני סבור שמשטרת ישראל צריכה להגיע למצב שהציבור יוכל לסבול את הפשיעה באזור מגוריו.

דוד כהן: זאת תיאוריה שאפשר לפתח אותה, היא גם באה הלכה למעשה בתפיסת עולם ממבצעים של משטרת ישראל, כי בסופו של דבר הם צריכים להתמקד ולקחת סיכונים, ובסופו של דבר אנחנו מדברים על סדר עדיפות.

דוד כהן: הנושא השני בכיווני הפעולה שהשר אמר בתחילת דבריו הוא הקו הקדמי.

דוד כהן: הקו הקדמי במשטרת ישראל הוא התחנה ויש לנו כוונה גם במיידי וגם בטווח הקצר לחזק את מערך הקו הקדמי שבא לידי ביטוי במגע עם הציבור, בקבלת שירותי משטרה, בנגישות של האזרח לשירותי המשטרה, בנגישות של האזרח לשוטר, לתחנה, לסיוע, לכל מה שמשתמע מכך.

דוד כהן: כאן כבר עשינו בימים האלה, השבוע, מהלך של שינוי סדר עדיפות ארגוני והקצאת סד"כים מבצעיים לתחנות המשטרה.

דוד כהן: עד סוף השבוע הנוכחי, ללא שום קשר לזמן התכנסות הוועדה, אנחנו אמורים להיות במצבת כוח אדם מלאה בתחנות, כולל האמצעים, לצורך מתן שירוחת.

אופיר פינס-פז: בכמה תוספת שוטרים מדובר בסך הכול?

דוד כהן: 450 שוטרים.

דוד כהן: דרך אגב, אני אומר באופן כללי, זה העת לעשות ופחות לדבר.

דוד כהן: אני מניח שאת התוצאות נראה לקראת סוף השנה ובשנה הבאה, אבל בפירוש זאת עת לעשות, לעשות יותר ופחות לדבר ופחות להצהיר, אבל לעצם העניין התחנה היא יחידת הבסיס הרחבה ביותר של משטרת ישראל ואנחנו סבורים בעת הזאת, גם בשנים האחרונות, שצריך לתת לתחנה את היכולת השלמה לתפקד במאת האחוזים.

דוד כהן: הנושא השלישי בכיווני הפעולה של 2007 בטווח המיידי.

דוד כהן: אנחנו מדברים על לחימה עיקשת בתאונות הדרכים.

דוד כהן: ברור לנו לגמרי שתאונות הדרכים לא רק בתחום הטיפול של משטרת ישראל.

דוד כהן: אנחנו הולכים על האכיפה אבל הטיפול בתאונות הדרכים הקטלניות והקשות הוא עולם ומלואו, עולם תוכן רחב וגדול, ולכן אנחנו בחלקנו מדברים על מאבק עיקש.

דוד כהן: אם אני מתרגם נכון לעת הזאת את הטווח המיידי, אני מדבר על כוונה להורדת הפשיעה בתחנות בשתי עבירות מרכזיות שהן התפרצות לדירה ועבירת השבל"ר או השימוש ברכב ללא רשות, או במשפט פשוט, גניבות רכב.

דוד כהן: אני סבור, וגם חבריי לעבודה סבורים כך, שההתפרצות לדירה היא אחת העבירות החמורות ביותר שיש וכניסה של אדם זר למבצרו של אדם היא בהחלט טראומה ובהחלט עבירה שאנחנו צריכים לטפל בצורה הרבה יותר אינטנסיבית.

דוד כהן: למרות שיש ירידה בשנים האחרונות, אנחנו עדיין חושבים שצריך להשקיע שם.

דוד כהן: כמובן שכך גם לגבי עבירה של גניבת רכב.

דוד כהן: בשנת 2006 לעומת 2005, וגם ב-2007, אנחנו נמצאים בירידה מתמדת באחוזים של התפרצות לדירות ובעבירת גניבות רכב, בשנת 2006 רשמנו ירידה, אבל בתחילת 2007 רשמנו ירידה שהולכת ומצטמצמת בחודשים שחולפים.

דוד כהן: בטווח המיידי אנחנו מדברים על שינוי סדר העדיפות בתחום ההתמודדות בעבירות האלימות.

דוד כהן: משמר הגבול נרתם בצורה מאוד מסיבית ללחימה בפשיעה בדמות של פלוגות מג"ב בנקודות החמות, בנקודות הקריטיות, ואנחנו מדברים בטווח המיידי על איחוד משאבים בראייה ארצית, לחימה בפשיעה חמורה מאורגנת ובפשע המאורגן, ואנחנו סבורים שעיצוב של אוסף של פעולות קטנות יביא את השינוי המצופה בטווח המיידי מבחינת משטרת ישראל.

דוד כהן: כפי שאמרתי במהלך דבריי הנושא המרכזי הוא הביטחון האישי.

דוד כהן: אנחנו מבחינים בין תחושת הביטחון והביטחון האישי ואנחנו מדברים על הביטחון האישי שהוא המרכיב המרכזי.

דוד כהן: כוכב הצפון או השמש, איך שאתם רוצים, של משטרת ישראל בתוכנית הרב-שנתית 2008-2011 היא סוגיית הביטחון האישי והלחימה בפשיעה וסביב זה אנחנו יוצאים למעגלים נוספים.

דוד כהן: כפי שאמרתי, העת הזאת היא מיקוד העשייה.

דוד כהן: העת הזאת במידה מסוימת היא לקיחה של סיכונים ומטבע הדברים אנחנו גם מדברים על תעדוף.

דוד כהן: קווי המדיניות שהציג הסמנכ"ל הם על דעת משטרת ישראל, על דעתי, והם מתואמים אתנו בתוכנית הפעולה ואין ספק שהם חלק בלתי נפרד מהעשייה של משטרת ישראל בשוטף.

דוד כהן: המטרה המרכזית שהצבתי לפניי עם כניסתי לתפקיד הייתה לפעול תוך פרק זמן קצר בצורה מאסיבית בכל הערוצים כדי לחזק את הביטחון של האזרח.

דוד כהן: אני אומר עוד הפעם, הביטחון האישי הוא חלק מחוסנה הלאומי של מדינת ישראל והמטרה המרכזית שלי בפרק זמן קצר להשפיע על הביטחון האישי של האזרח בכל הערוצים, ודיברתי על רמת התחנה, על הפשיעה האלימה, על הפשיעה החמורה, על התפרצות לדירות, על גניבות רכב וכמובן על כל עקומת האלימות.

דוד כהן: אנחנו צריכים לזכור שכדי שנוכל באמת לממש את כל תפקידיה של משטרת ישראל לא לטווח המיידי אלא לטווח הקצר והבינוני, אנחנו צריכים בהחלט להוציא לפועל תוכניות והתנאי המרכזי להפעלת תוכניות מאוד מאוד משמעותיות – והיושב-ראש ציין את זה – הם דבריו של ראש אח"ם לגבי הפשיעה בוועדה הקודמת.

דוד כהן: אנחנו צריכים סיוע ממשי של תקציב ואני בהחלט מקווה שהפורום הזה יסייע למשטרת ישראל בשינוי סדר עדיפות, בכלל לראות את הנושא החברתי שמשטרת ישראל היא חלק ממנו בתעדוף לשנת 2008 וצפונה.

אופיר פינס-פז: אדוני המפכ"ל, אולי מילה אחת לגבי מצעד הגאווה שמטריד, על ההפגנות של אתמול, ועל ההיערכות שלכם.

אופיר פינס-פז: אולי מילה על אקטואליה.

אופיר פינס-פז: בכל זאת לא כל יום אתם באים לוועדת כנסת.

דוד כהן: זה המענה המשטרתי בטווח המיידי, במיקוד ובתעדוף כפי שהוצגו על ידי הסמנכ"ל.

דוד כהן: מעבר לזה, אפשר לסקור כאן עוד מספר תוכניות.

דוד כהן: דיבר השר על זיהוי פלילי.

דוד כהן: צריך לזכור שזיהוי פלילי יש רק אחד במדינת ישראל והוא במשטרת ישראל, והוא נותן שירותים לכל גופי הביטחון לכלל מדינת ישראל ואין ספק שהראיה המדעית היא תוספת של מאות, אם לא אלפי, שעות עבודה.

דוד כהן: אין ספק שזאת ההשקעה התקציבית העתידית של מדינת ישראל ושל משטרת ישראל .

דוד כהן: למצעד הגאווה.

דוד כהן: צריך לזכור שמצעד הגאווה צעד בירושלים בחמש השנים האחרונות והוא קיבל מינוף בשנה שעברה.

דוד כהן: בשנה שעברה, בנובמבר 2006, התנהל דו-שיח בין משטרת ישראל לבית הפתוח, בין היועץ המשפטי לממשלה וכמובן עם מערכת האכיפה, בתי-המשפט, וכולנו מבינים שאנחנו חיים במדינה דמוקרטית, במדינה של שוויון זכויות וצריך לתת לכל פורום, אפילו שהוא מיעוט, לבוא לידי ביטוי.

דוד כהן: לכן מצעד הגאווה ביום חמישי יתקיים ברישיון שניתן אתמול על-ידי מפקד מחוז ירושלים, באישורי כמובן.

דוד כהן: משטרת ישראל תיערך לקיום המצעד עם כל הכוחות העומדים לרשותה.

דוד כהן: הגענו להסכמה עם הבית הפתוח על צמצום המסלול, על צמצום לוח הזמנים, ואנחנו נעמוד ביום חמישי ונאבטח את הצועדים כחלק מהאחריות של משטרת ישראל לשלום הציבור.

דוד כהן: זה חלק מהמימוש שלנו, מהדמוקרטיה במדינת ישראל ולכן המצעד יתקיים ב-21 בחודש על פי רישיון מפקד המחוז.

בני קניאק: בוקר טוב לכולם, היושב-ראש, השר, חברי הכנסת, המפכ"ל.

בני קניאק: הופעתי כאן כקצין משטרה, אבל אני שמח להופיע כאן פעם ראשונה כנציב שירות בתי הסוהר.

בני קניאק: אני מקווה לשיתוף פעולה של הוועדה ושל היושב-ראש בשקיפות שירות בתי הסוהר והעשייה החיובית למען החברה ולמען עם ישראל, בקרב האסירים ובוודאי בקרב הסוהרים.

בני קניאק: שירות בתי הסוהר מחזיק היום למעלה מ-24 אלף אסירים מתוכם 10,000 אסירים הם אסירים ביטחוניים, רובם, כפי שתיאר או פירט השר, הועברו אלינו במסגרת העברת האחריות של בתי הסוהר הביטחוניים או הצבאיים והשאר, 14 אלף, הם אסירים פליליים.

בני קניאק: בתוך ה-14 אלף אסירים פליליים יש קצת יותר מאלפיים שהם אסירים בעבודות שירות שאנחנו למעשה מפקחים עליהם כחלק מעבודת שירות בתי הסוהר.

בני קניאק: צריך לזכור שהארגון שלי הוא ארגון מגיב ומי שמייצר לו את העבודה הם הארגונים הביטחוניים שנמצאים סביבנו, בראש וראשונה השב"כ והצבא, משטרת ישראל וגורמים נוספים.

בני קניאק: בשירות בתי הסוהר יש 28 מתקני כליאה בנקודת הזמן הזאת.

בני קניאק: בהמשך יהיו נוספים, ככל שינקוף הזמן ונקלוט ממשטרת ישראל את מתקני הכליאה הנוספים.

אופיר פינס-פז: אולי תאמר מה הצפי.

בני קניאק: אני אתייחס לזה.

בני קניאק: כפי שאמרתי, בתי הסוהר שלנו פרוסים מצלמון חרמון בגליל בצפון ועד קציעות, נפחא, רמון, בנגב.

בני קניאק: בית הסוהר הגדול ביותר בשירות בתי הסוהר היום הוא בית סוהר קציעות עם למעלה מ-2,500 אסירים ביטחוניים והקטן ביותר הוא בית סוהר נווה תרצה של כ-200 מקומות כליאה של נשים.

בני קניאק: סגל שירות בתי הסוהר מונה היום למעלה מ-7,000 סוהרים, מתוכם כאלף הם סוהרים שהועברו אלינו במסגרת העברת בתי הסוהר מהצבא, שהם בעצם סוהרי חובה, חיילים שמשרתים במסגרת שירות החובה שלהם ונמצאים במדי שירות בתי הסוהר, במגבלות של העיסוק או פעילות רק בתחום הביטחוני.

בני קניאק: בשירות בתי הסוהר עוברים בשנה כ-44 אלף אנשים מכל הסוגים, שאלה הם אזרחים, פליליים, זרים, אנחנו מחזיקים כ-4,000 זרים בשנה שמיועדים לגירוש, וכפי שאמרתי, הביטחוניים.

בני קניאק: הכיוונים המרכזיים, וברשות

בני קניאק: כם יש מספר כיוונים רב שאושרו על ידי השר במסגרת התוכנית הרב שנתית, אבל אני אתמקד ברשותכם רק בשלושה מהם.

בני קניאק: הכיוון הראשון שהגדיר אותו השר, מימוש הרשות לכליאה לאומית והרעיון המרכזי שעומד מאחורי הכיוון הזה הוא בעצם השלמת העברת בתי הסוהר של כל המגזרים בתוך מדינת ישראל תחת הכנפיים של שירות בתי הסוהר, מתוך תפיסה או תובנה שהארגון הזה, שירות בתי הסוהר, הוא הארגון המקצועי המבין והעוסק באופן המיטבי בנושא של אחזקת עצורים ובליוויים.

בני קניאק: מתוך ההנחה הזאת, כפי שנאמר, הועברו גם בתי הסוהר הביטחוניים, וזה הושלם, ועד סוף השנה כל בתי המעצר של משטרת ישראל, מרמת המרחב וצפונה, יועברו לתוך מערכת שירות בתי הסוהר.

בני קניאק: דהיינו, למעשה ייוותרו בתוך משטרת ישראל רק בתי המעצר של התחנות והכוונה שלנו שגם בתחנות לא תהיה לינה של עצורים אלא הם יובאו ויובלו ממתקנים קבועים לתחנות המשטרה, כך שלמעשה המשטרה תקבל שירות כפי שהצבא והשב"כ מקבל מאתנו היום, עד סוף השנה, של אחזקת האסירים והעצורים בכל מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: זה שינוי דרמטי.

בני קניאק: בהחלט.

בני קניאק: ההנחה שעומדת בבסיס ההחלטה הזאת היא שהאחזקה של עצירים ואסירים בבתי הסוהר היא אפקטיבית, טובה, היא בטוחה יותר.

בני קניאק: לדוגמה, כל עולם התוכן של ההיבטים הרפואיים של האסירים שלמשטרה יש קושי גדול יותר לעסוק בזה, כל הנושא של הטיפול הנפשי של האסירים, העבודה הסוציאלית, כל התחומים הללו הם תחומים שלמשטרת ישראל אין אותם ולשירות בתי הסוהר יש אותם.

קריאה: ולמשרד הבריאות.

בני קניאק: ולמשרד הבריאות.

בני קניאק: ככל שנעביר יותר אסירים, להערכתנו איכות אחזקת האסירים והעצירים תהיה טובה יותר.

בני קניאק: החזון שלנו הוא לא רק באחזקת אסירים אלא גם בטיפול בהם ואנחנו רואים מצד אחד בהרחקה של האסיר מהחברה בהתאם לענישה שהוא קיבל בבית המשפט פרק אחד בעשייה שלנו, אבל מצד שני, בצד האחזקה של האסירים יש לנו בהחלט את התוכניות - שאני אפרט מיד בהמשך - בתיקון, בטיפול ובהחזרתם של האסירים לחברה לאחר שהם שהו בתוך בתי הסוהר כאסירים תורמים או אזרחים תורמים למדינת ישראל.

בני קניאק: זאת השאיפה כמובן.

בני קניאק: הכיוון השני שאני רוצה לדבר עליו הוא הנושא של תוספות מקומות כליאה לכלל הרשויות.

בני קניאק: מדינת ישראל בציר הביטחוני ובציר הפלילי מייצרת צורכי כליאה עולים וגדלים ובתחום הפלילי ההערכה שלנו שזה צפי שהוא צפי מבוסס על ניתוחים סטטיסטיים.

בני קניאק: אנחנו מעריכים שאחת לשנה אנחנו צריכים תוספת של כ-400 מקומות כליאה במדינת ישראל רבתי, כל שנה, וזאת כדי לעמוד בקצב ובגידול שדיבר עליו ידידי המפכ"ל.

בני קניאק: אני מזכיר, בהנחה שהאיכות והביצועים של משטרת ישראל יגדלו, כך הצורך שלנו במקומות כליאה ובמענה לביצועים ולאיכויות של משטרת ישראל.

בני קניאק: לכן אנחנו מדברים על תוספות של מקומות כליאה בתחום הפלילי.

אופיר פינס-פז: אתם מקבלים 400 מקומות כל שנה?

אופיר פינס-פז: יש תוכנית אוצרית?

בני קניאק: יושב כאן נציג של האוצר, ואם הוא ירצה, הוא ישיב.

אופיר פינס-פז: הם מתוקצבים ל-400 מקומות כליאה בשנה?

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, שלא תהיה טעות.

אבי דיכטר: הנציב מדבר רק על מקומות פליליים.

אבי דיכטר: במדינת ישראל נעצרים מדי שבוע על ידי כוחות הביטחון בין 100 ל-150 מחבלים שבשונה מהסירקולציה של פליליים שהנציב דיבר על 44 אלף שעוברים במתקני שירות בתי הסוהר, צריך להבין שהסירקולציה בקרב האסירים הביטחוניים היא אחרת לגמרי.

אבי דיכטר: שם נכנסים בגין עבירות חמורות מאוד והם נשארים שנים רבות מאוד.

אבי דיכטר: יש שם מאות אנשים שפוטים למאסרי עולם.

מיכאל איתן: אתה דיברת על מאה?

בני קניאק: בין 100 ל-150 מחבלים נעצרים מדי שבוע על ידי צה"ל ושב"כ.

מיכאל איתן: חשודים בחבלה או שפוטים?

אבי דיכטר: סדרי עדיפויות של שב"כ ושל משטרת ישראל במעצר מחבלים הם כאלה שלוקחים רק את היותר משמעותיים בגלל מצוקת כליאה, בגלל מצוקת מקומות חקירה.

אבי דיכטר: לוקחים את אלה שהם כבר יותר כבדים.

אבי דיכטר: לכן כאשר מגיעים בסופו של תהליך לבתי המשפט, מקבלים את עונשם, בדרך כלל העונשים כבדים יותר ולכן היציאה שלהם מבתי הכלא היא שונה לחלוטין ממה שאנחנו מכירים לגבי העצורים הפליליים.

בני קניאק: אני חוזר ואומר שאנחנו מדברים על בין 400 ל-500 מקומות כליאה פליליים בשנה וצורך בין 700 ל-800 מקומות כליאה ביטחוניים בשנה.

בני קניאק: כדי לעמוד בקצב הזה של הגידול אנחנו מנסים, כפי שהזכיר השר, מספר דרכים כדי להתמודד עם הדרישה.

בני קניאק: הדרך הקלאסית ביותר היא כמובן לבנות אחת לשנה שני בתי סוהר.

מיכאל איתן: אם נכנסים 150 בשנה.

בני קניאק: בשבוע.

בני קניאק: לא בשנה.

אבי דיכטר: בין 100 ל-150 מחבלים נעצרים מדי שבוע.

מיכאל איתן: אז זה 700 בשנה.

אבי דיכטר: חלקם נעצרים למעצר מינהלי וזאת סיטואציה אחרת.

בני קניאק: זה ניתוח מתמטי מאוד מורכב.

בני קניאק: בעצם יש פה דלת מסתובבת.

בני קניאק: אוכלוסייה שנשארת והדלתא של בין כמות מקומות המעצר הביטחוניים למה צריך הוא בין 700 ל-800 מקומות לשנה.

בני קניאק: הפתרונות לעניין או הכיוון המרכזי לפתרון לעניין הוא כמובן באופציה ראשונה, כפי שהציג כאן היושב-ראש והפנה אצבע לכיוון האוצר, בנייה של בתי סוהר חדשים.

בני קניאק: האופציה השנייה שדיבר עליה השר וצריך להדגיש אותה, שהיא בעצם מייצרת פחות או יותר בנקודת הזמן הזאת עצורים בכליאה או באיזוק אלקטרוני של בערך בית סוהר שלם, בין 400 ל-500.

אופיר פינס-פז: יש ניסיון מצטבר לגבי זיקים אלקטרוניים.

אופיר פינס-פז: אנשים בורחים?

אופיר פינס-פז: יש מעקב?

אבי דיכטר: כרגע אזיק אלקטרוני הוא מהדורה ישנה.

אבי דיכטר: הכוונה להכניס בעתיד אזיק אלקטרוני GPS שיפשט את הדברים.

אבי דיכטר: בסך הכול כרגע אנחנו נמצאים עם כמה מאות.

אבי דיכטר: עלינו במהלך השנה מעשרות בודדות ללמעלה מ-400.

אבי דיכטר: היעד הוא להגיע לאלף.

אבי דיכטר: זאת חלופת מעצר, היא אפקטיבית, היא ניתנת על ידי בתי המשפט לאנשים שמלכתחילה מהווים סכנה מופחתת לחברה ולכן הם בעצם במעצר בית או במאסר בית וזאת בהחלט חלופת מעצר.

אופיר פינס-פז: מבחינת

אופיר פינס-פז: כם היא מוכיחה את עצמה?

אבי דיכטר: ההוכחה המשמעותית ביותר היא בעובדה שמספר האנשים שמפירים את המאסר הזה, את העונש הזה, הוא שולי לחלוטין.

בני קניאק: לצורך העניין האיזוק האלקטרוני מייצר לנו מקומות מעצר של בית סוהר שלם של 400 איש.

בני קניאק: צריך להבין לא רק את המשקל הערכי של המהלך אלא גם את המשקל הכלכלי.

בני קניאק: הפתרון השלישי הוא הפתרון של ההפרטה עליו דיבר היושב-ראש.

בני קניאק: בית הסוהר של ההפרטה הראשון למעשה יצא לדרך.

אופיר פינס-פז: אם אני אהיה שר האוצר, אני לא אתמוך בהפרטת בתי סוהר.

מיכאל איתן: חשבתי שתאמר שבתי הסוהר המופרטים יהיו הרבה יותר טובים מבתי הסוהר הממשלתיים.

אופיר פינס-פז: יש דברים שלא מפריטים.

אבי דיכטר: אני חושב שכל ארגון שהוא מונופול, שיש לו הזדמנות לקבל מתחרה בתחום שהוא כל כך משמעותי, כדאי לנו, ולו כפיילוט, וזה נקבע כפיילוט, לצאת לדרך.

אבי דיכטר: המהלך הוא הפיך, ניתן יהיה להלאים את בית הסוהר הזה על פי כל הכללים שקיימים.

בני קניאק: בהקשר של ההפרטה, אני ממליץ בפני היושב-ראש ששירות בתי הסוהר יבוא ויציג בפניכם חברי הוועדה את נושא ההפרטה ואתם תמצאו שגם בחקיקה וגם בדרך ההפעלה, התפעול של בית הסוהר הזה כאשר תסתיים בנייתו בשנת 2009, יש מערכת איזונים שמאפשרת למדינת ישראל להמשיך ולפתח את המערכת.

בני קניאק: הנושא השלישי שאני רוצה לדבר עליו הוא הנושא של פיתוח המערך של הטיפול באסיר.

בני קניאק: זה תחום שלדעתי שירות בתי הסוהר צריך לעסוק בו בצורה הרבה יותר אינטנסיבית ולעשות זאת בכמה פרמטרים.

בני קניאק: הפרמטר הראשון הוא הפרמטר של תנאי המאסר.

בני קניאק: אני מתחבר לדוח של הסנגוריה הציבורית שכל מה שכתוב בו אלה דברים נכונים.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לציין לשבח את העובדה ששירות בתי הסוהר לא רואה בדוח הסנגוריה איזשהו משהו רע אלא לוקח את זה באופן חיובי ולוקח צוות עבודה כדי לשפר את הליקויים.

אופיר פינס-פז: אני רואה בזה גישה מאוד חיובית, לא מתגוננת אלא לוקחת ביקורת בונה ומיישמת אותה.

אבי דיכטר: לידיעתך, גם הצלב האדום מקיים סיורים ופגישות עם שירות בתי הסוהר, עם הנציב, עם אנשיו, אחת לתקופה גם עם השר, ובנושא הזה השקיפות היא מלאה.

אבי דיכטר: הביקורות והדוחות שלהם בהחלט מעודדים, אולי מבחינה לאומית, ואני לא מציע להקל בזה ראש.

בני קניאק: אמשיך ואומר שדוח הסנגוריה כפי שאמר היושב-ראש הוא דוח שאנחנו מתייחסים אליו ברצינות הראויה.

בני קניאק: אני לא מרוצה לחלוטין מתנאי האחזקה של האסירים בבתי סוהר מסוימים, כאשר כאן מדובר על בתי סוהר ישנים מאוד.

בני קניאק: אני יכול לומר לוועדה שבמהלך שנת 2006-2007 שיפץ שירות בתי הסוהר כ-44 אגפים בהתאם לקריטריונים שהוגדרו בדוח הסנגוריה הציבורית ויש לנו כוונה להמשיך ולעסוק בכך ובהחלט לשפר את תנאי המאסר של האסירים שמוחזקים אצלנו.

בני קניאק: זה משהו שנמצא על שולחנו באופן קבוע וכפי שאתה יודע מיניתי צוות שתפקידו לעסוק בזה, ואני מבטיח לך שבמפגשים הבאים אני אוכל להציג התקדמות בתחום הזה.

בני קניאק: הציר השני של הטיפול באסיר הוא הנושא של הטיפול באסירים כארגון שמחזיק אותם.

בני קניאק: יש לנו יכולת השפעה על מידת הרצידביזם, החזרה שלהם לעבריינות ובתחום הזה אני מתכוון לעסוק במהלך השנה הקרובה.

יוסי ביילין: כמה אסירים כאלה יש לך?

בני קניאק: בסביבות 60 אחוזים.

בני קניאק: מצד אחת זאת ירידה, מצד שני יש לנו אוכלוסיות שמקבלות טיפול ייחודי שרמת הרצידביזם בהם היא הרבה יותר נמוכה.

בני קניאק: לדוגמה, לאחרונה עשינו פרויקט בבית סוהר אופק שהוא בית סוהר הקטינים של שירות בתי הסוהר.

בני קניאק: במסגרת הפרויקט הזה לימדנו את הקטינים שנמצאים בשירות בתי הסוהר והעברנו אותם בחינות בגרות וראה זה פלא, זה פרויקט שנמשך שלוש שנים, אחוז הרצידביזם בקרב הקטינים שלא עברו את זה הוא 40 אחוזים, אוכלוסיית אלה שעברו את בחינת הבגרות ירדה ל-6 אחוזים.

בני קניאק: זה משהו דרמטי מאוד.

בני קניאק: בקיצור, כל עולם התוכן של העיסוק באסירים הוא מאוד חשוב לנו ו מאוד משמעותי.

בני קניאק: הנושא האחרון הוא הנושא של פיתוח הסוהר כמקצוע, כשליחות.

בני קניאק: אנחנו רואים באיש הסגל הגורם המרכזי שמייצר או מאפשר לנו לממש את הכיוונים והפעילויות שלנו ואנחנו בעניין הזה עוסקים באופן מסיבי גם בפיתוח השכר שלו, גם ברמת המקצועיות שלו וגם בתובנה שהתפקיד שהוא עושה מהווה שליחות חברתית.

אופיר פינס-פז: אני חייב שתאמר לנו מה קורה עם עבריינים שלא מתייצבים לריצוי מאסר ובשירות בתי הסוהר מודים שאין בידיהם נתונים עדכניים על מספר העבריינים הנמלטים.

אופיר פינס-פז: למה אנחנו עובדים כל כך קשה כדי לשים אנשים בבית הסוהר?

בני קניאק: הכתבה הזאת ב"מעריב" או ב"ידיעות אחרונות" יצאה בעקבות הדיון שערכנו, שירות בתי הסוהר עם גורמים שונים, בין השאר עם הנהלת בתי המשפט, וכפי שקראת בכתבה יש שם ציטוט של רמ"ח האסיר שלנו שבעצם העלה את העניין לסדר היום הציבורי.

בני קניאק: אנחנו בהחלט רוצים לטפל בסיפור הזה.

בני קניאק: יש בעיה שאסיר שנגזר דינו ולא מועבר מיידית או למשטרה לשירות בתי הסוהר כי הוא הגיש ערעור או הוא נמצא באיזשהו הליך שיפוטי, מערכת המידע שאמורה לעבור ממערכת בתי המשפט לשירות בתי הסוהר עדיין לא סגורה באופן הרמטי ולכן נוצרת הסיטואציה הזאת בה חלק מהאנשים לא מגיעים לריצוי מאסרם במועד.

בני קניאק: אנחנו מטפלים בכך.

בני קניאק: אני יכול להבטיח לך שהנושא הזה יועלה בפגישה שלי עם הנהלת בתי המשפט ואנחנו נמצא את הדרך הטכנולוגית לכך שמי שמקבל את ריצוי מאסרו, זה יועבר אלינו מיידית ונדע באותו מועד שהוא לא התייצב ומאותו רגע הוא בעצם אסיר נמלט.

אופיר פינס-פז: יש מצבים שאדם שנגזר עליו מאסר מעולם לא ישב בבית סוהר?

בני קניאק: אין חיה כזאת.

אבי דיכטר: לא מדובר באנשים שהם מסוכנים לציבור, שאותם אנשים ממילא עצורים עד תום ההליכים ועוברים ישירות מבית המשפט לאחר גזר דינם לשירות בתי הסוהר.

אבי דיכטר: מדובר באנשים שהמאסר הוא בגדר העונש ובמקרה הזה אתה צודק, אמר את זה טוב ממני הנציב, זאת בעיית חיבוריות בינינו לבין הנהלת בתי המשפט.

אבי דיכטר: עלינו על הבעיה הזאת בעקבות ועדת ירון שבדקה את הממשק בין הנהלת בתי המשפט לבין הבריחה של בני סלע, והדברים האלה יתקדמו.

אבי דיכטר: נשאר עוד מהלך כדי לסיים אותו.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להודות לשר.

אבי דיכטר: אנחנו ניתן את רשות הדיבור לראש הרשות להגנת עדים.

אריה לבנה: בוקר טוב לכולם, השר, היושב-ראש, חברי הוועדה.

אריה לבנה: תופעה של איום ופגיעה בעדים, יש לה השפעה קריטית על יכולת המשטרה לחשוף עבירות בעיקר בנושא של ארגוני פשיעה ופשיעה חמורה, וכמובן גם על היכולת להעמדה לדין והענשה בחומרה הראויה חברים בארגוני פשיעה, אנשים שביצעו עבירות של פשיעה חמורה, ולעתים התביעה נאלצת להגיע להסדרי טיעון מקלים עם אותם אנשים מאחר שאין בנמצא עדים שיספקו את הראיות הדרושות בכדי להחמיר בעונשם של העבריינים.

אריה לבנה: לאור הבעייתיות הזאת בשנת 2002 מונה צוות בראשותו של פרקליט מחוז ירושלים דאז עורך-דין משה לדור שלמעשה המליץ על הקמת הרשות להגנת עדים.

אריה לבנה: כמו שנאמר כאן הממשלה החליטה בינואר 2006 על הקמת הרשות להגנת עדים.

אריה לבנה: מבחינת המצב כיום, הגנה על עדים נעשית כיום על ידי המשטרה.

אריה לבנה: סקר כאן קודם המפכ"ל את המשימות הרבות שמוטלות על המשטרה, לא רק שמוטלות עליה משימות רבות אלא שהנושא הזה אינו מתוקצב בנפרד במשטרה והמשטרה למעשה ממשאביה הקיימים נאלצת לבצע גם את המטלה הזאת של אבטחת עדים.

אריה לבנה: כאן המקום לומר שיחידות ארציות, ימ"רים שונים נאלצים לפעמים להשבית צוותי בילוש שלמים לצורך שמירה על עדים.

אריה לבנה: למעשה ברור לכל שהצורך לשמור על העדים, של צוותי הבילוש בימ"רים וצוותי הבילוש ביחב"ל, מביאים לכך שצוותי הבילוש האלה לא עוסקים בעבודה הייעודית שלהם, קרי, לחימה בארגוני הפשיעה ובפשיעה המאורגנת.

אריה לבנה: כמו שאמרתי, בינואר 2006 הממשלה החליטה על הקמת הרשות להגנה על עדים.

אריה לבנה: התפקיד המרכזי של הרשות הוא לתת מענה מבצעי כולל לעדים מאוימים לגביהם נדרשת הגנה מרבית, מובן באמצעות אבטחה, באמצעות שימוש בכלים שונים.

אופיר פינס-פז: למה לקח שנה שלמה להכניס אותך לעבודה?

אריה לבנה: זאת שאלה שאתה לא צריך לשאול אותי.

אבי דיכטר: היה מכרז.

אופיר פינס-פז: מחליטים על תוכנית בינואר 2006, ממנים לה מנהל בפברואר 2007 וזה בהליך מזורז.

אריה לבנה: כמובן שהתפקיד המרכזי הוא מתן מבצעי כולל של עדים לגביהם נדרשת הגנה מרבית באמצעות העסקת כוח אבטחה.

אריה לבנה: התפקיד השני, דבר שכמעט לא נעשה היום, הוא טיפול בעדים למעשה מתחילת התהליך ועד סופו, כאשר סופו למעשה הוא בלתי מוגדר.

אריה לבנה: מה שקורה היום בנושא הגנה על עדים הוא שהעד שמוגן על ידי המשטרה למעשה מוגן עד לסוף המשפט ולאחר מכן, מאחר שאין מי שיטפל בו, הוא הולך לגורלו.

אופיר פינס-פז: שלא לומר הולך לעולמו.

אריה לבנה: בשנת 2004 חוסל עד מדינה, נסים ימין, בבת-ים.

אריה לבנה: הוא היה עד מדינה בפרשה של יוסי הררי שהיה ראש כנופיית רמת עמידר, ששלוש שנים קודם לכן ניסו לחסל אותו באמצעות הנחת מטען במכונית שלו, המטען התפוצץ ואותו נסים ימין היה נכה, ישב על כיסא גלגלים, ישב בביתו, צפה בטלוויזיה עם שלושת ילדיו, הוא גר בקומה ראשונה, העבריינים שמו סולם, עלו על הסולם וירו בו, וזה קרה כמעט חמש שנים אחרי שהעבריינים הועמדו לדין.

אריה לבנה: זאת אומרת, זה רק מצביע על הנחישות.

אריה לבנה: הנושא הזה כמובן מרתיע את האנשים האחרים לבוא ולהעיד.

אריה לבנה: מבחינת החזון של הרשות.

אריה לבנה: הרשות תיצור תנאים בהם עדים ירצו להעיד.

אריה לבנה: זאת אומרת, אני רואה את תפקידה המרכזי של הרשות לייצר עדים, לגרום לשינוי בתודעה ולגרום לכך שאנשים יוכלו להעיד וירצו להעיד.

אריה לבנה: זה כמובן בעקבות פעילותה של הרשות, שאנשים ידעו שיש גוף שמגן עליהם, שאדם שמעיד לא מופקר לגורלו, וכמובן הדברים האלה, אני אפרט בהמשך איך הם ייעשו.

אריה לבנה: הייעוד של הרשות כמו שאמרתי התמודדות אפקטיבית כנגד תופעה של איומים ופגיעה בשלומם של עדים על ידי גורמים עבריינים או שלוחיהם.

אריה לבנה: הרשות תגן על העדים לפני המשפט, במהלכו ולאחריו.

אריה לבנה: הדגש הוא גם על לאחריו.

אריה לבנה: הרשות תהיה רשות במסגרת המשרד לביטחון פנים, תנוהל באופן עצמאי ללא תלות במערכות של המשרד, תפעיל יחידות משנה ייעודיות והמבנה הארגוני שלה יושתת על יחידה שתעסוק במבצעים ואבטחה והשנייה שתעסוק בהפעלה ושיקום.

אריה לבנה: הרשות תוקם בשלושה שלבים כאשר השלב הראשון הוא שלב התארגנות והקמה בו יגויסו בעלי התפקידים המרכזיים ברשות שיהוו מטה ההקמה של הרשות.

אריה לבנה: זה השלב שאנחנו עומדים בו כרגע.

אריה לבנה: אנחנו עומדים לפני השלב הראשון.

אריה לבנה: אנחנו מתחילים בימים אלה משא ומתן מול האוצר והנציבות לגבי התקציב והתקנים שיאושרו לרשות.

אריה לבנה: בשלב השני, לאחר קביעת המבנה, יגויס הפורום הראשוני של אנשי הרשות שיאפשר לרשות לקלוט את העדים הראשונים.

אריה לבנה: מבחינת לוח זמנים אנחנו רוצים בתחילת 2008 לקלוט את העד הראשון ולהגיע למצב שעד אמצע 2008 – כמובן זה ייעשה בדירוג – יהיו לנו חמישה עדים.

אריה לבנה: השלב השלישי, לאחר חמשת העדים האלה, על פי מספר העדים שיהיה, כך יגדל סדר הכוחות של הרשות.

אופיר פינס-פז: אתה אומר לנו שבעצם היחידה עוד לא פועלת.

אופיר פינס-פז: מה שחששנו, אכן קורה.

אופיר פינס-פז: אין תוכנית להגנת עדים נכון לרגע זה אלא יש משהו שמתגבש, יש משהו שמתהווה, בלוח זמנים שאני אומר לך שהוא לא מקובל עלי ואני לא יודע מה דעת חברי הועדה האחרים.

משה גפני: אני לא הולך להעיד עכשיו אלא אני אחכה ל-2008.

אופיר פינס-פז: בוודאי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר לך אדוני מנהל היחידה שהיחידה הזאת הוקמה בינואר 2006.

אופיר פינס-פז: רציתי לשאול אותך לגבי תופעה של נשים ערביות בלוד וברמלה שנרצחו על רקע מה שנקרא כבוד המשפחה וסוף סוף אחרי רציחות רבות החליטו להרהיב עוז בנפשן והחליטו להעיד ולומר שרוצחים אותן כאן מתוך המשפחה שלהן.

אופיר פינס-פז: מה הייתה התוצאה?

אופיר פינס-פז: רצחו עוד שתיים.

אבי דיכטר: אדוני היושב-ראש, הדוגמה הזאת לצערי היא דוגמה נכונה אבל היא לא מייצגת את הבעיה.

אבי דיכטר: במקרה הזה גם הרשות להגנת עדים לא הייתה יכולה לסייע מהסיבה הפשוטה, כי האישה סירבה מכל וכל לקבל כל הגנה שהיא ולא ניתן לכפות הגנה על עדים שלא מוכנים לקבל אותה.

אריה לבנה: מאחר שרק בפברואר 2007 קיבלתי אחריות על הרשות להגנת עדים, אני לא אחראי על מה שקרה קודם לכן ולכן אני גם לא מרגיש את עצמי כמי שצריך להסביר את מה שקרה קודם לכן.

אריה לבנה: מה שקורה הוא שמפברואר 2007 ואילך, במקביל לתהליך של הקמת הרשות, ישנו תהליך של חקיקה.

אריה לבנה: הרשות היא רשות סטטוטורית שתפעל על פי חוק שייקרא חוק הרשות להגנה על עדים ותהליכי החקיקה גם הם לוקחים זמן.

אריה לבנה: כמובן תהליכי אישור התקציב והתקנים, גם הם לוקחים זמן.

אריה לבנה: במידה שכל הגורמים יירתמו ויאשרו לרשות את התוכניות שהוגשו, אני מוכן להתחייב פה מעל במה זאת שבתחילת 2008 הרשות תפעל בכפוף לכך שיאושרו בקשותיה התקציביות והתקניות בתקני כוח אדם.

אופיר פינס-פז: התקנים והתקציב לא הוגדרו?

אריה לבנה: התקנים והתקציבים לא הוגדרו.

אבי דיכטר: לצערנו בשנת 2006, עת עברה ההחלטה, היא לא גובתה במה שחשוב היה לגבות, בתקנים ובתקציב.

אבי דיכטר: החקיקה עדיין לא הסתיימה.

אבי דיכטר: אני קיצרתי את לוחות הזמנים באופן שבינואר הרשות תתחיל לעבוד.

אבי דיכטר: אגב, אין לה תורת לחימה אלא היא צריכה לקחת תורת לחימה שקיימת ביחידות שונות של המשטרה וכל יחידה עשתה לעצמה פחות או יותר.

אבי דיכטר: נפגשנו בחוץ לארץ עם המארשל שאחראי לנושא הזה, יש שם גוף מאוד מאוד רציני ושם מדובר במאות רבות של אנשים.

אבי דיכטר: שאלתי אותו למשל איך הוא מסתדר עם הגנה על עד תקופה כל כך ארוכה, והוא לא הבין את השאלה, עד שבסוף אנחנו הבנו שהמציאות שם היא פשוט אחרת.

אבי דיכטר: מתחילת המשפט ועד סוף המשפט, במשפטים ארוכים, זה שבוע ובדרך כלל המשפט מסתיים בפחות זמן מזה.

אבי דיכטר: הרשות שאריה לבנה עומד בראשה תתאים את עצמה למציאות הישראלית.

אריה לבנה: חשוב להדגיש שהרשות תטפל רק בעדים המאוימים ברמה הגבוהה ביותר ומשטרת ישראל ושירות בתי הסוהר ימשיכו לטפל בעדים שאינם נכללים בתוך זה, וכמובן שההיערכות הארגונית גם בגופים האלה ועבודת המטה בגופים האלה החלה והיא צריכה להיעשות במקביל.

אופיר פינס-פז: שיהיה לך בהצלחה.

יעקב כהן: כבוד היושב-ראש, אדוני השר, סגל הפיקוד.

יעקב כהן: קודם כל, אני רוצה לקדם בברכה את המפכ"ל החדש ולברכו בהצלחה בתפקידו החדש.

יעקב כהן: שמענו את הסקירה המאלפת ואת התוכניות.

יעקב כהן: אני בטוח ומקווה שכוונותיו הרציניות של השר יעמדו והוא יוכל ליישם את התוכנית.

יעקב כהן: אני רוצה להתמקד בבעיה אחת שמעיקה ואני מתכוון למגיפת הגניבות שמתרחשת בכל חלקי הארץ, גניבות של ממון, רכוש, רכבים.

יעקב כהן: אנחנו מקבלים יום יום טלפונים מכל חלקי הארץ ויש הרגשה בציבור שהמשטרה עומדת אין אונים, שהיא הרימה ידיים וכי הנושא לגמרי לא מטופל.

יעקב כהן: אני שומע מאנשים שגנבו להם ויש להם ספק אם לצלצל למשטרה.

יעקב כהן: רבותיי, זה חמור מאוד.

יעקב כהן: מגיע מצב שאנשים אומרים שחבל על הטלפון.

יעקב כהן: בציבור אין רושם שהמשטרה מטפלת בזה וחבל.

יעקב כהן: הגענו למצב שבשנה האחרונה עברה בכנסת הצעה טרומית לתת אפשרות הגנה עצמית נגד גנבים ונזקי רכוש.

יעקב כהן: אני חושב שזה ביזיון שהיינו צריכים להגיע לזה ואמרתי שכאשר הגיעה הצעת החוק שאני רוצה שהיא תהווה אור אדום למשטרה שתדע שהיא צריכה לקחת את הנושא לידיה.

יעקב כהן: שלא נצטרך אנחנו האזרחים להפעיל את ההגנה לבדנו.

יעקב כהן: מגיפת הגניבות, חוץ מהנזק הכלכלי, אי אפשר לתאר את אווירת הנכאים ששוררת בבית אחרי הגניבה, את תחושת אי הביטחון.

יעקב כהן: אם פעם היה סיסמה שאמרה שביתך הוא מבצרך, היום יש אווירה שכל דאלים גבר ואנחנו במדינת ג'ונגל.

יעקב כהן: אני קורא למשטרה לקחת את הנושא לידיה, להחזיר את האמון של הציבור במשטרה, ואפשר לעשות זאת.

יעקב כהן: ריבוי הגניבות הוא בגלל שהגנבים יודעים שיש אוזלת יד והמשטרה לא מטפלת בנושא.

יעקב כהן: ברור לי שאם המשטרה רוצה, היא מגיעה, אבל השאלה היא סדר העדיפויות.

יעקב כהן: חייבים להחזיר את אמון הציבור במשטרה.

שי חרמש: אמירה אחת של ביקורת ושלוש אמירות של אזרח.

שי חרמש: המפכ"ל, ביעדי המשטרה שהצגת כאן לא התייחסת לגניבות החקלאיות.

שי חרמש: אדוני היה חשוף ואחראי לנושא הזה וכל מילה מיותרת.

דוד כהן: כאשר דיברתי על התחנה, דיברתי על התחנה בממד הרחב.

דוד כהן: התחנה גם אחראית על המגזר החקלאי.

דוד כהן: יש היום בפרופורציה של הקצאת הכוח המשטרתי סד"כים גדולים במגזר החקלאי, במיוחד במרכז, בצפון ובדרום.

שי חרמש: נאמר בישיבה אז השר מסר דיווח בוועדת הפנים.

שי חרמש: יש שלוש מערכות ושלושת המערכות הן מערכות חקיקה ועל כל נושא החקיקה יש ביוזמתי הצעות חוק שמונחות כרגע יותר מחודשים ארוכים כאשר האחת מהן היא הצעת חוק לסד"כ שדיברה על הגדרה ברורה של סד"כ משטרה שצריך להיות בפרופורציות שקיימות גם באירופה וגם בארצות-הברית של 4-4.5 שוטרים לאלף תושבים.

שי חרמש: אפשר לעגן את זה בחקיקה.

שי חרמש: האוצר לא יקפוץ מעורו משמחה בגלל הכסף אבל ביטחון עולה כסף וחוסר ביטחון עולה הרבה יותר מכסף.

שי חרמש: זה על אותה אמירה שאומרת שחינוך הוא יקרה אבל בערות יקרה עוד יותר.

שי חרמש: באותה מתכונת בה עובד הדבר לגבי עובדים סוציאליים ומורים.

שי חרמש: אתה יכול הרבה לעזור בעניין הזה, אתה יכול לסייע לי ולנו להעביר את החוק בוועדת שרים לענייני חקיקה.

שי חרמש: יש הרבה הערות על החוק, אם זאת מתכונת נכונה או לא נכונה, אבל בעיקרון צריך להבין שהחוק הזה שוכב יותר מדי זמן על השולחן ולא מתקדם.

שי חרמש: נדמה לי שבעניין הזה אם תאמר שאתה מוכן להירתם ולעזור להעביר את זה לוועדת שרים לענייני חקיקה, נצא כולנו נשכרים והמשטרה גם היא, כי יש גם גבול ליכולת הפריסה של המשטרה וסדר הכוחות של 2.2-2.8 שוטרים לאלף תושבים, דבר שהוא פשוט בלתי אפשרי.

שי חרמש: הנושא השני.

שי חרמש: מונחת על שולחנכם הצעת חוק שהגשתי בנושא החקלאי כאשר עבירות חקלאיות מהוות עילה לעונש.

שי חרמש: אני לא יודע למה דבר כזה צריך לקחת שמונה חודשים והחוק הזה לא מגיע לידי מימוש.

שי חרמש: הוא לא עולה כסף אלא הוא בא לעשות סדר וצדק.

שי חרמש: שוב, מערכות החקיקה כאן ראוי שגם הן ייבדקו בתוכנו אנחנו.

שי חרמש: החוק השלישי שהוא החוק הבעייתי ביותר הוא החוק להגנה עצמית.

שי חרמש: יש פה כמה ורסיות שהוגשו.

שי חרמש: יש הצעה יותר קיצונית, יש הצעה יותר מתונה, אבל באיזשהו מקום בנושא הזה צריכה לבוא דחיפה שלך אדוני השר כדי שהחוקים האלה יבואו לידי דיון כאן, כך שנוכל להתפשר.

שי חרמש: נדמה לי שחוק סד"כ, החמרה וענישה וזכות להגנה עצמית, מאמצי המשטרה יהיו לשווא ומה שחבר הכנסת כהן העלה כאן עכשיו תהיה מסכת דיבורים שנחזור עליה ונדון עליה פעמיים בשנה כל פעם שתגיעו לכאן, אבל טובה לא תצמח.

יוסי ביילין: ברכות למפכ"ל.

יוסי ביילין: שאלה אחת לגבי הנושא של העברת פיקוד העורף לביטחון הפנים.

יוסי ביילין: הנושא הזה מועלה.

אבי דיכטר: לא, הוא ירד.

אבי דיכטר: יש החלטת ממשלה.

אבי דיכטר: ראש-הממשלה החליט פורמאלית שבחמש השנים הקרובות לא יעסקו בזה.

יוסי ביילין: איך אתם מתייחסים לנושא הזה?

יוסי ביילין: האם אתם מעריכים שזה נכון שפיקוד העורף יהיה חלק מהמשרד לביטחון פנים או שזאת שגיאה וגם בעתיד אתם תראו בזה מטלה מיותרת?

יוסי ביילין: שאלה נוספת היא לגבי האחריות שיש למשטרה על נושא הביטחון.

יוסי ביילין: באופן היסטורי הביקורת על כך שזה פוגע ביכולת של המשטרה לעסוק בתפקיד ההיסטורי שלה והטבעי שלה.

יוסי ביילין: האם אתם הייתם רוצים, האם בכלל זה על סדר היום, שזה מובן מאליו, או שאתם הייתם רוצים להתנתק מהתוכנית הזאת ולהעביר את זה למישהו אחר?

יוסי ביילין: שאלה שלישית לגבי מימוש דוח זיילר.

יוסי ביילין: איפה הדבר הזה עומד?

יוסי ביילין: שאלה רביעית שהיא חשובה וקשורה לשאלות הקודמות.

יוסי ביילין: אנחנו רואים את המצגות אבל אנחנו לא ערים לדילמות שלכם.

יוסי ביילין: מה הם הצמתים שכרגע אתם עומדים בפניהם?

יוסי ביילין: מה הן הדילמות העיקריות שאתם רואים כרגע כאת

יוסי ביילין: גר בתפקידים שלכם שקיבלתם על עצמכם לעשות?

אפי איתם: גם אני מודה על הסקירה ומברך את המפכ"ל ואת נציב שירות בתי הסוהר בהצלחה.

אפי איתם: האמירה ציר האזרח וציר הפושע, אלה אמירות בסדר, אבל אני לא שותף כאן לשיקולים שלכם וסדרי העדיפויות.

אפי איתם: הרי בסוף אי אפשר יהיה לעשות הכול ולכן אני לא מבין מה ההדגשים.

אפי איתם: הרי מדיניות היא בסוף דגשים, היא לומר מה כן או מה יותר חשוב מדברים אחרים ואת זה אני לא מבין מהסקירה, מהמדיניות של השר.

אפי איתם: יש פשיעה, לדוגמה רצח, בסוף יש 140 רציחות בשנה, רוב רובם של הנרצחים והרוצחים הם במעגל הפשע.

אפי איתם: אזרח רגיל לא פוגש רוצח בחייו באופן עקרוני.

אפי איתם: זה פחות או יותר זה בתוך העולם של הפושעים.

אפי איתם: גם הסטטיסטיקה כמה משקיעים בהצלתו של הלפרון מרצח, אני לא יודע אם זה בדיוק נותן תחושת ביטחון.

אפי איתם: ב-140 רציחות אני מבדיל את נושא רציחות הנשים בבתיהן ואני אתייחס לזה, אבל סוגיית הרצח היא מאוד דרמטית, היא קנה מידה, ובעיניי היא בכלל שולית.

אפי איתם: יהיו 115 רציחות, רובן בתוך מעגל הפשע.

אפי איתם: למשל, בעיניי דימוי ביטחון וביטחון ממש לאזרח הנורמאלי שלא מתעסק עם כל מיני עניינים, זה דבר קטן, לא משמעותי, משקיעים בזה המון אנרגיה ואני לא בטוח שזה טוב.

אפי איתם: יש קבוצות של בעיות שיש להן היבט לאומי.

אפי איתם: זאת אומרת, זה נראה פשע אבל זאת בעיה לאומית.

אפי איתם: למשל, סוגיית הסמים היא סוגיה ארוכת טווח שנועדה להכחיד את החברה הישראלית וכך צריך לראות אותה.

אפי איתם: ולכן, אם יש בסוף מישהו שמתעקש לירות ושיירו עליו, בסדר, אבל אם בתי הספר שורצים סמים, אם תחנות הסמים פועלות, כאן היה צריך ענישה דרקונית, עצירה דרקונית וסיכול דרקוני.

אפי איתם: זאת בעיניי דוגמה לפשיעה שהיא בסדר גודל לאומי.

אפי איתם: דובר כאן על גניבות חקלאיות.

אפי איתם: אלה שטויות, אלה לא גניבות חקלאיות.

אפי איתם: יש כאן מדיניות שמשלבת פשע וטרור כדי לערער את ריבונותה של ישראל בחלקים גדולים של המדינה.

אפי איתם: אספר לכם את הסיפור שלי.

אפי איתם: אני נסעתי לטיול בנגב בפסח.

אפי איתם: הגעתי לנחל חברים, עומדות שם כ-20 מכוניות, מגיע מישהו ואומר שאם האנשים רוצים, הוא ישמור להם על המכונית, 20 שקלים לרכב.

אפי איתם: אמרו לו שלא רוצים.

אפי איתם: ירדו לנחל חברים – זה לא ואדי – חזרו וראו שאין צמיגים, אין מכוניות, אין כלום.

אפי איתם: אתם יודעים שבמצפה רמון יש תעשייה שתושבי מצפה נותנים בתשלום את החניות שלהם ליד הבית למטיילים כדי שישאירו שם את הרכבים כי בנגב אי אפשר להשאיר היום רכב לחמש דקות בלי שיפרצו אותו או יחתכו לו את הצמיגים אלא אם כן שילמת פרוטקשן.

אפי איתם: זה לא עניין של פשיעה רגילה אלא זאת עקירת הריבונות הישראלית מחלקים גדולים של המדינה, וזה למשל צריך להיבחן בהיבט אחר לגמרי.

אפי איתם: גניבות חקלאיות היא עקירת האחיזה שלנו בשטחים הגליליים ובשטחים הפתוחים של המדינה.

אפי איתם: כאשר לוקחים בוגרים שהם היום אחד האמצעים היחידים להחזיק את השטחים האלה, עוקרים להם את הגדרות, טובחים להם את הבקר, הם כבר התייאשו, זה חמור, זה מעבר לנזק הכלכלי.

אפי איתם: נושא הבנייה הבלתי חוקית.

אפי איתם: זה לא עניין פלילי אלא זה עניין לאומי.

אפי איתם: מי שנוסע בוואדי ערה ורואה איך במצח נחושה אל תוך שמורות הטבע, אל תוך כל השטחים שהם שטחי מדינה זולגת בנייה בלתי חוקית שבוע אחרי שבוע, השלדים שם, ואין פוצה פה ומצפצף, אלה סוגיות לאומיות.

אפי איתם: אתם תעשו את סדר העדיפויות אבל אני לא רואה כלים.

אפי איתם: זה הדיון החשוב לוועדה, מה סדרי העדיפויות ואיך קובעים אותן.

אפי איתם: בנושא חוק ההגנה העצמית, מצד אחד הוא נראה כפשיטת רגל של משטרת ישראל אבל מצד שני אני חושב שהוא צריך להיות בקידומים מסוימים כלי עזר.

אפי איתם: אדם במדינת ישראל במצב של היום צריך להיות מסוגל להגן על רכושו אם יש סכנה ברורה ומיידית לרכושו ולחייו, וזה אני חושב רק יעזור למשטרה ובסופו של דבר יוריד עומסים וייצר הרתעות שהמשטרה לא תמיד יכולה לעשות אותן בצורה מספיק אפקטיבית.

אפי איתם: בנושא ועדת זיילר, הייתי מאוד רוצה לשמוע מה קורה.

מרינה סולודקין: אני מברכת את צמרת המשטרה.

מרינה סולודקין: אם שואלים מה קורה עם ועדת זיילר, אני חושבת שאנחנו רואים עובדות בשטח.

מרינה סולודקין: אני חושבת שבדברי מפכ"ל המשטרה שמענו דברים מאוד חשובים, מה עוד שהוא אמר שיש דגש על התפרצויות לדירות, על גניבות רכב והביטחון האישי.

מרינה סולודקין: זה מאוד חשוב בגלל שהרבה שנים הייתה הזנחה.

מרינה סולודקין: לפחות לפי התלונות שאני מקבלת, התפרצות לדירות זה נושא מאוד חשוב לציבור אותו אנחנו מייצגים כאן.

מרינה סולודקין: אני עוד פעם קוראת לצמרת המשטרה ולשר לחשוב יותר ויותר על מקצוענות ורמה מקצועית של משטרה.

מרינה סולודקין: אני קוראת לכך שלכל שוטר תהיה בגרות מלאה והקצינים יהיו בוגרים של הפקולטות למשפטים וקרימינולוגיה, דבר שייתן אופקים חדשים למשטרה.

מרינה סולודקין: צריך לפתח את בסיס הטכנולוגיות של המשטרה ולא שיהיה מצב כמו שקיים בתיק של זדורוב, כאשר צריך לסמוך על מדובבים.

מרינה סולודקין: צריך לסמוך יותר על תוצאות מעבדה ועל ראיות פיזיות.

מרינה סולודקין: אני מבקשת מהיושב-ראש שיצא ביקור של הוועדה ב-CSI תל-אביב או ירושלים.

מרינה סולודקין: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו הוא תרבות משטרתית ותרבות הכליאה.

מרינה סולודקין: שמחתי מאוד לשמוע היום שיש סוף עידן של האסיר על הרצפה.

מרינה סולודקין: רוב התלונות שאני מקבלת הם על תנאי הכליאה.

מרינה סולודקין: חבר הכנסת מגלי והבה מחליף את היושב-ראש אופיר פינס-פז

אבי דיכטר: לפי פסיקת בג"ץ זה ב-1 ביולי, כך שזה מסתיים.

מרינה סולודקין: את התלונה האחרונה קיבלתי לפני חודש ממשפחה של אסיר אחד ובה דובר על תנאים מאוד מאוד קשים.

מרינה סולודקין: אני אכתוב נייר לנציב שירות בתי הסוהר החדש, שאנחנו מאוד מברכים את כניסתו, לגבי פעילות לימודית ופעילות תרבותית בתוך בתי הסוהר וכאן אני מדברת על ספריות בשפות עברית, רוסית וערבית.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה גם ייתן מרכיב מאוד חשוב למה שאתם עושים שם.

מגלי והבה: אני רוצה להצטרף למברכים גם את השר, גם את נציב שירות בתי הסוהר החדש, למפכ"ל זאת הישיבה השנייה אצלנו כאן בוועדה.

מגלי והבה: לא שמעתי את הפתיחה של השר לגבי היעדים האסטרטגיים אבל דפדפתי בדברים ומצאתי שהיעד האסטרטגי החשוב הוא מבחינת שיפור משמעתי בביטחון האישי ומאבק חסר פשרות מול הפשע והעבריינים.

מגלי והבה: אני רוצה למקד את הנושא של הרציחות הספציפיות בגליל ובמיוחד בכפר ראמי, נושא שהעליתי אבל מישיבה לישיבה יש עוד רוצחים ויש עוד נרצחים ולצערי הרב מדובר באנשים חפים מפשע שבא מישהו, יורה, הורג ואחרי חצי שנה-שנה שכחנו מהנושא.

מגלי והבה: אני חושב שצריך להיות יעד מרכזי לעלות על חוליית הפשע הזאת שמסתובבת בראמי ובכפרים שם.

מגלי והבה: אני מסתובב שם ומדבר עם האנשים ואני אומר לך שישנה תחושה איומה של חוסר ביטחון של אותם אנשים בעלי עסקים, אנשים פשוטי העם שכל רצונם לחיות בשלום.

מגלי והבה: לא ראיתי שהמשטרה הביאה לנו תוצאות, ואני מדבר על קרוב ל-30 נרצחים, ואני מדבר על רציחות חדשות לפני חודשיים, לפני חצי שנה, ואני לא מתייחס לרצח האחרון שהוא מהווה טרגדיה משפחתית.

מגלי והבה: זה צריך להדליק נורה אדומה לך ולמפכ"ל המשטרה ואני מקווה שיהיו תוצאות.

מגלי והבה: נושא הריסות המבנים.

מגלי והבה: אני יודע מה חלקכם.

מגלי והבה: כולם צריכים להיות שווים בפני החוק ואתם מבצעים את החוק, אבל יש הרבה בעיות בנושא של רישוי המבנים האלה שמביאים את האזרח לבנייה שלפעמים היא לא חוקית ואתם אלה שצריכים לבצע את החוק למרות זה שצריך לבוא בטענות לאותן ועדות תכנון ובנייה ולאותו משרד הפנים.

מגלי והבה: שמעתי את דבריו של חבר הכנסת אפי איתם, אבל כולנו יודעים שלפעמים להשיג רישיון, אנחנו מדברים על תהליך של 42 ועדות ואחר כך אומרים לפונה שעוד לא סיימו את תוכנית המתאר או את התוכנית המפורטת.

מגלי והבה: אני לא בא בטענות למשטרה בנושא הזה.

מגלי והבה: אני חושב שצריך לבוא בטענות לאותם שלטונות שאחראיות על ביצוע החוק מבחינת תוכניות מתאר והקמת כל התהליך החוקי של הרישוי של המבנים האלה, ואז כך חוסכים לכם מטלות כאשר אתם צריכים לעסוק בדברים אחרים.

מגלי והבה: הנושא האחרון, התמונה הזאת של הפליטים הסודנים שנכנסים והמשטרה מעבירה לצבא והצבא מעביר למשטרה.

מגלי והבה: זה לא מוסיף לנו כבוד.

מגלי והבה: בקטע הזה יכול להיות שצריכה להיות החלטה משמעית מי מטפל במה.

מגלי והבה: ראינו שחלקם של הפליטים האלה – ועכשיו אני שומע תלונות - חולים ויש להם מחלות כאלה ואחרות, ואותן רשויות שצריכות לטפל, האחריות היא ברורה.

מגלי והבה: בקטע הזה אנחנו נשמע מה עמדתכם כי הצבא המשטרה, המשטרה אומרת הצבא.

מגלי והבה: היו"ר אופיר פינס-פז מנהל את הישיבה

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, השר, המפכ"ל, חברי הכנסת.

טלב אלסאנע: אני רוצה בתחילה לברך את המפכ"ל ואת נציב שירות בתי הסוהר ולאחר להם הצלחה בתפקידם.

טלב אלסאנע: יש בעיות שחוזרות על עצמן לעתים קרובות ויש תחושה שיש ביכולת המשטרה להתמודד בצורה יותר יעילה ואפקטיבית, אולם מתגלה אוזלת יד כאשר האירועים האלה מתרחשים במגזר הערבי.

טלב אלסאנע: אני מתייחס למקרי הרצח החוזרים ונשנים, אם זה בטייבה או באום אל פאחם או במקומות אחרים.

טלב אלסאנע: אני הייתי שם ונאמר לי שמקרה אחד פוענח באופן מיידי על ידי המשטרה וזה כאשר נפגע אזרח יהודי, אז המשטרה הזדרזה לעלות על עקבות היורה ולהעמיד אותו לדין.

טלב אלסאנע: אם זה דבר נכון, זה אומר שכאשר המשטרה רוצה, היא יכולה, אבל כאשר הקורבן הוא מהמגזר הערבי, היא לא מתאמצת מספיק.

טלב אלסאנע: אני מקווה שאני טועה, אני רוצה להאמין שאני טועה והאנשים שמדברים בצורה הזאת הם טועים.

אבי דיכטר: אתה טועה.

טלב אלסאנע: לא מספיק לומר את זה אלא צריך להוכיח בפועל שמי שחושב בצורה הזאת הוא טועה, על ידי זה שהמשטרה תקצב משאבים רציניים להפסיק את המעגל הזה והפסקת המעגל על ידי זה שכל אחד שיורה, יודע שבסופו של דבר הוא יועמד לדין וישלם את המחיר.

טלב אלסאנע: אם אותו יורה יודע שהוא יכול לירות ולהרוג ובסוף הוא לא ייתן את הדין על מעשיו, המעגל הזה יימשך ואנחנו נאמר שאנחנו טועים.

טלב אלסאנע: מערכת היחסים בקרב הקהילה.

טלב אלסאנע: לא פעם קורה שיש מדיניות ממשלה שהמשטרה לא אחראית לה אבל המשטרה משלמת את המחיר בעקבות המחדלים של הממשלה.

טלב אלסאנע: כלומר, כאשר יש הריסת בתים, ברור שהמשטרה לא נותנת את תוכניות המתאר, את התוכניות המפורטות ואת היתרי הבנייה, אבל יש עשרות אלפים תושבי הנגב שגורמי התכנון בממשלות ישראל לא עשו ולא מילאו את תפקידם בצורה הנכונה והצודקת, התרשלו במילוי התפקיד, לא דאגו לתוכניות מתאר, האנשים לא יכולים לקבל היתרי בנייה, ואחר כך באים להרוס להם ואז האנשים רואים את המשטרה בחזית וחושבים שהמשטרה היא ההורסת.

טלב אלסאנע: הייתי לאחרונה ברמלה, וגם שם, שכונה שלמה.

טלב אלסאנע: מקימים שכונות לאוכלוסייה היהודית לעולים החדשים, אין פתרון למצוקה הקשה מאוד של האוכלוסייה הערבית, אנשים נאלצים מחוסר ברירה לבנות ללא היתר, ומי שמתרשל הוא משרד הפנים, אבל מי שמשלם את המחיר זאת המשטרה שצריכה להתעמת עם התושבים.

טלב אלסאנע: לכן לדעתי יש תפקיד שהמשטרה לא צריכה להיות מעורבת בו.

טלב אלסאנע: ענייני הבנייה, צריך להיות גוף מיוחד שצריך להיות קשור למשרד הפנים.

טלב אלסאנע: משרד הפנים מתרשל, שהכוחות שלו יהרסו אבל לא להפוך את המשטרה לשק חבטות כאשר היא נמצאת בחזית ואז אנשים משליכים את האחריות על המשטרה, אם זה בעניין של הריסת בתים או גם כאשר יש הפגנות של ראשי הרשויות.

טלב אלסאנע: אין תקציבים, יש משבר ראשי רשויות, הם מפגינים, אז מתעמתים עם המשטרה.

טלב אלסאנע: לאחרונה ביקרתי בכלא אילון, ועדת החוקה חוק ומשפט ביקרה במקום, ונפגשנו עם אסירים.

טלב אלסאנע: מטרת האנשים בכלא היא גם לשקם אותם ולהחזיר אותם לחברה.

טלב אלסאנע: אף אחד לא מעלה על דעתו שהאסירים האלה יישארו לנצח בתוך הכלא.

טלב אלסאנע: הם רוצים לשקם אותם והשיקום הוא לא רק להחזיק אותם בכלא, להאכיל אותם, אלא גם שיקום מבחינה רוחנית ומבחינה ערכית, לשלב אותם בתוך החברה.

טלב אלסאנע: לגבי אסירים יהודיים יש רבנים, יש שיעורים, להעלות את הערכים, להעלות את רמת האחריות ועושים זאת רבנים שמגיעים לשם.

טלב אלסאנע: לגבי אסירים מוסלמים אין את הדבר הזה.

טלב אלסאנע: אין תקנים של אנשי דת.

טלב אלסאנע: יש קבוצה שדרשה.

טלב אלסאנע: אני פניתי לנציב ופניתי לשר ביטחון הפנים בעניין הזה וביקשתי שייתנו להם אפשרות ללמוד.

משה גפני: אני מבין ממך שהנושא של הרבנים מסודר לגמרי.

טלב אלסאנע: אתה יכול להצטרף לפנייה שלי.

טלב אלסאנע: אני רוצה שמה שהאסירים היהודים יקבלו, יקבלו גם האסירים המוסלמים.

טלב אלסאנע: שיהיה שוויון בין אסיר לאסיר, דבר שהוא אינטרס של החברה.

טלב אלסאנע: לעניין ראשי הרשויות.

טלב אלסאנע: לא פעם קורה שראשי הרשויות מנצלים את סמכותם כדי להשתמש לרעה במשטרה.

טלב אלסאנע: זאת אומרת, מפגינים נגד ראש רשות על כך שהוא לא נותן ציוד לבתי הספר, ובמקום לתת מענה, הוא מתקשר למשטרה ואומר שמאיימים עליו, והמשטרה הופכת להיות כאילו עושה דברו של ראש הרשות וגם מזיקה לעצמה וגם מזיקה למאבקם הציבורי של ראשי הרשויות.

אופיר פינס-פז: ההערה הזאת היא רלוונטית למה שאתם קוראים פרויקט עיר ללא אלימות כאשר בא ראש הרשות והוא כמעט מפקד המשטרה באזור.

אבי דיכטר: לא, ממש לא.

אופיר פינס-פז: הרחקת לכת.

אבי דיכטר: מאוד.

טלב אלסאנע: מתקשר ראש העיר ומשתמש במשטרה כדי להתנגח באופוזיציה.

טלב אלסאנע: מפקד התחנה רוצה לרצות אותו, הם נפגשים בתחנה, שותים קפה והתושבים משלמים את המחיר.

טלב אלסאנע: זה מסוכן ואני מזהיר מפני זה.

טלב אלסאנע: אדוני השר לביטחון פנים והמפכ"ל, אתם יודעים שיש עבריינות, יש עבריינים בדואים, יש עבריינים ערבים ויש עבריינים יהודים.

טלב אלסאנע: בבתי המשפט ובכלא, ראיתי להפתעתי גם עבריינים יהודים.

טלב אלסאנע: לא צריך לתת זהות.

טלב אלסאנע: יש מה שנקרא ועדי סולחות.

טלב אלסאנע: יש את המשפט המנהגי הערבי וצריך להיעזר בהם כי לפעמים הם אפקטיביים, הם גורמים להרגעת הרוחות, צריך לתת להם סמכויות וצריך לשתף אתם פעולה.

טלב אלסאנע: המשפט המנהגי קיים, הוא מרתיע והוא חשוב.

טלב אלסאנע: לא צריך לפסול אותו אלא להיעזר בו.

דוד אזולאי: אני מצטרף לברכות לנציב שירות בתי הסוהר ולמפכ"ל.

דוד אזולאי: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שצמרת המשטרה נמצאת כאן ולומר לכם שבדיון שהיה בשבוע שעבר בוועדה הזאת במסגרת הדוח של הסנגוריה הציבורית קיבלנו שם נתון מאוד מאוד מדאיג שאומר ש-63 אחוזים מכלל המעצרים אינם מגיעים לכלל אישום.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שאם הנתון הזה הוא נכון, הרי שהוא צריך להדיר שינה מעינינו מפני שזה אומר שמשהו לקוי במערכת הזאת, היד קלה מדי על ההדק של המעצרים.

דוד אזולאי: רבותיי, לא נשכח שחלק גדול מאותם עצורים, עבורם זה המעצר הראשון וזאת טראומה בפני עצמה, דבר שלפעמים גורם לנזק בלתי הפיך.

דוד אזולאי: אני לא נכנס כרגע לאותם 37 אחוזים שאני לא יודע כמה מהם הגיעו לכלל מעצר וכמה לא הגיעו לכלל מעצר, אבל הנתון כשלעצמו של 63 אחוזים צריך להטריד אותנו.

דוד אזולאי: הייתי מבקש מהמפכ"ל את ההתייחסות שלו לעניין הזה.

דוד אזולאי: דבר נוסף שאני משתדל בכל פעם לומר אותו, כאשר נמצאים נציגים בכירים של המשטרה וגם הפעם אני עושה זאת.

דוד אזולאי: היחס של השוטר לאזרח.

דוד אזולאי: ברוב המקרים, רוב האזרחים הם אנשים הגונים וישרים.

דוד אזולאי: פעם ראשונה שהוא בא במגע עם אותו שוטר תנועה או אותו שוטר שבא לערוך חיפוש או משהו כזה, אז בעצם אתה נתקל ביחס קשה של השוטר כלפי האזרח.

דוד אזולאי: אני אומר שהגיע הזמן שהשוטר ידע שמעבר לתפקידו יש גם יחסי אנוש ובמיוחד כאשר מדובר לא באזרח שהוא עבריין, לא באזרח שיש לו עסק רגיל עם המשטרה אלא אזרח הגון שפעם ראשונה רואה שוטר, פעם ראשונה נתקל בשוטר.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת יתנהג, תסלחו לי על הביטוי, בגסות כלפי אותו אזרח הגון בגלל שהוא עבר עבירת תנועה, ואני לא נכנס כרגע לחומרת הדבר.

דוד אזולאי: מותר לשוטר להתייחס אליו בדרך ארץ, בדרך ראויה, הוא לובש מדים.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, גם אני מצטרף לברכות.

משה גפני: לצערי לא השתתפתי בדיון הקודם עם המפכ"ל מאחר שהייתי בוועדה אחרת.

משה גפני: אני מברך את המפכ"ל החדש וגם את נציב שירות בתי הסוהר החדש.

משה גפני: שניהם מוכרים מעבודתם הקודמת ואני מאחל להם הצלחה.

משה גפני: אני מבקש ממש בקצרה לדבר על הטריטוריות הנוספות או הכמויות העצומות שהמשטרה קיבלה בשנים האחרונות בנושאים אחרים ובעצם הכול בא על חשבון האזרח הקטן.

משה גפני: בדברים שדיבר חברי חבר הכנסת כהן וחברים אחרים.

משה גפני: המשטרה, בכל הנושאים הללו, בעבר היה שוטר מקוף והשוטר שהיה לו את הקשר עם האזרח, אנחנו אינו מדינת משטרה.

משה גפני: אנחנו מדינת חוק שהמשטרה היא משטרה של קהילה.

משה גפני: מה שקרה הוא שגם בגלל בעיות הביטחון הקשות שהמשטרה הפכה להיות חלק מן העניין באופן דרמטי שלא היה בעבר, גם בגלל נושאים רבים ומגוונים כמו החקירות של אישי ציבור שנראה לאזרח הקטן שהמשטרה משקיעה בזה המון כוח אדם, המון זמן והמון הודעות לעיתונות שיוצאות החוצה באופן לא רשמי.

משה גפני: זאת אומרת, מוציאים מחקירות המשטרה דבר שהיה צריך להיות סודי, שקט וללא הדלפות.

משה גפני: המשטרה עושה את זה, אני לא יודע מי במשטרה ואני לא יודע אם יש החלטה להדליף מהחקירות של אישי ציבור או שעושים את זה קצינים או שוטרים על דעת עצמם.

משה גפני: הכול בא על חשבון האזרח הקטן.

משה גפני: דעו לכם שהמציאות הזאת שבה האזרח קורא בעיתון שראש הממשלה נחקר, זה פחות מוריד לו את הערך של המשטרה או את הערך של היחס שלו לרשויות מאשר הוא בא לתלונה רגילה, אזרח פשוט שפרצו לו למכונית ופרצו לו לרכב, וכל הנושאים הקטנים האלה שהוא מקבל יחס, שהשוטר בעצם אומר לו שלא כדאי לו להתלונן.

משה גפני: הוא כמעט אומר את זה, במבט העיניים אתה רואה את זה.

משה גפני: לפעמים גם שוטרים אומרים.

משה גפני: מבחינת האזרח הפירוש הוא שאנחנו נמצאים במדינת ג'ונגל ואנחנו מדברים על מקרים אמיתיים.

משה גפני: לפני שבועיים הוזמנתי אצלי בשכונה לאסיפה והאסיפה הזאת אומרת שכל אזרח בשכונה ישלם 25 שקלים כדי לעשות משטרה פרטית של השכונה.

משה גפני: אותו דבר קורה בשירות בתי הסוהר.

משה גפני: המציאות הזאת שבה מספר האסירים הולך וגדל ואכן סיירנו כמה פעמים שם, ואז הולכים ומפריטים את שירות בתי הסוהר.

משה גפני: זאת אומרת, אנחנו בתהליך של הפרטה ועוד מעט נפריט גם את המשטרה.

משה גפני: המשמעות של כל הדברים הללו היא שבסופו של דבר האזרח אומר עם כל הכבוד לדברים הגדולים, בחייו הפרטיים המשטרה הופכת להיות כמעט לא רלוונטית וזה תהליך שהולך ומתפתח.

משה גפני: המשטרה צריכה לקבל החלטה במה היא עוסקת, מה החלק שלה בביטחון, מה החלק שלה בפיקוד העורף.

משה גפני: צריך לקבל החלטה אסטרטגית ולא החלטה נקודתית שדוחים את זה לחמש שנים.

משה גפני: מה תפקיד המשטרה, מה כוח האדם העומד לרשותה, מה תפקיד שירות בתי הסוהר, מה המתקנים שעומדים לרשותו.

משה גפני: בכל הדברים האלה הממשלה בשנים האחרונות לא קיבלה שום החלטה שהיא החלטה משמעותית מלבד החלטות נקודתיות.

משה גפני: אני מבקש להעיר שתי הערות סקטוריאליות.

משה גפני: הערה אחת לגבי מה שאחר טלב אלסאנע, לגבי הגניבות החקלאיות שבאמת אסור בשום פנים ואופן לייחס את זה דווקא לציבור הערבי, אבל אני מתפלא למה הנציגים הערביים כל כך התנגדו גם לחוקים המתונים.

משה גפני: זאת אומרת, יש פה איזה דבר שאם זה ערבי, למה התנגדו לחוק?

משה גפני: אם אכן לא מדובר בהגדרה אתנית או בהגדרה שקשורה דווקא בציבור הערבי.

אפי איתם: מדובר בהגדרה סטטיסטית ולא אתית.

משה גפני: למה צריך להתנגד לחוק הזה?

משה גפני: הרי חוק ההגנה העצמית בוורסיה המתונה שלו, היא מעוגנת בחוקי התורה.

משה גפני: לא צריך לקחת כאן את החבל משני הקצוות מכיוון שהמציאות היא שהגניבות הללו הן גניבות קשות מאוד וגורמות נזק בל יתואר לחקלאים.

משה גפני: הדבר השני, כמובן אי אפשר בלי החרדים.

משה גפני: לא ידעתי מה להגיד והתחלתי לחשוב מה לומר.

משה גפני: מבחינת הציבור החרדי, כשאני באתי לכנסת אני יודע שכל שבוע היינו צריכים להעלות משהו על החרדים.

משה גפני: היחסים בין המשטרה לבין הציבור החרדי השתפרו לאין ערוך.

משה גפני: גם היחסים עם שירות בתי הסוהר, אין לנו תלונות.

משה גפני: אתמול קיבלתי טלפון.

משה גפני: יש הפגנות בירושלים והתברר שהשוטרים עושים את מלאכתם קלה.

משה גפני: הם נכנסים לבתים במאה שערים ולבתים האלה אין קשר.

משה גפני: הם נכנסו לבית של אלמנה, הרסו לה את הבית, היא לא קשורה להפגנה.

משה גפני: צריך לתת הוראה לשוטרים שצריך לטפל במפגינים שפועלים בניגוד לחוק, אבל אי אפשר לעשות עונש קבוצתי ולהעניש את מי שגר שם בתוך הבתים.

משה גפני: על הדבר הזה צריך להקפיד.

אבי דיכטר: אני אתן למפכ"ל ולנציב לומר כמה משפטים ואני אסכם.

דוד כהן: אנחנו קשורים לציבור, לכל האוכלוסיות.

דוד כהן: אני בעד טייס אוטומטי.

דוד כהן: המשטרה זקוקה להתעצמות של 500 שוטרים לשנה בחמש-שש השנים הקרובות.

דוד כהן: אני בעד המשך חלקה של המשטרה בנתח הביטחון הלאומי.

דוד כהן: ועדת זיילר.

דוד כהן: יש צוות יישום של מסקנות ועדת זיילר.

דוד כהן: הסמנכ"ל עומד בראש הצוות.

דוד כהן: אנחנו עוסקים בדילמה יום יום ושעה שעה, גם במיקוד, גם בסדר עדיפות.

דוד כהן: תנו לנו קרדיט, אנחנו יודעים לעשות את זה.

דוד כהן: התחנה היא הבסיס הרחב ביותר וציינתי את הנגישות לאזרח.

דוד כהן: האזרח במרכז, הזמינות של השוטר לאזרח.

דוד כהן: אני חושב שאנחנו גוף טכנולוגי בסדר גודל מדהים.

דוד כהן: לגבי הסודנים.

דוד כהן: על פי החלטת ראש הממשלה הם בחסות הצבא.

אופיר פינס-פז: אנחנו נדון בזה ביום רביעי.

דוד כהן: מעצרים.

דוד כהן: צריך לדבר בשפה משותפת.

דוד כהן: יש עיכוב, יש מעצר ויש כליאה.

דוד כהן: הכליאה, הנתונים הם נתונים שונים מנתוני המעצר.

דוד כהן: מעצר הוא על פי חוק וכליאה היא סוג אחר של מונח.

דוד כהן: סגל הפיקוד באופן נחרץ נגד הדלפות.

דוד כהן: אני מודה לוועדה.

בני קניאק: תשובה ראשונה לחבר הכנסת ביילין לגבי הדילמות.

בני קניאק: יש לי המון דילמות ואני אתן לך דוגמה אחת לדילמה של איפה להשקיע את הכסף בשיפור תנאי האסירים של בתי הסוהר הישנים או לפתח מקומות מעצר נוספים כדי לעמוד בדרישות של הארגון.

בני קניאק: אם תרצה, אני אעביר לך את רשימת הדילמות שיש לי במסגרת התפקיד.

בני קניאק: הנושא השני לחבר הכנסת טלב אלסאנע לגבי חופש הפולחן.

בני קניאק: שירות בתי הסוהר בכלל במדינת ישראל, אני חושב שאחד היסודות הבסיסיים ביותר הוא נושא של חופש הפולחן והוא חלק מההוויה של מדינה דמוקרטית ובוודאי של שירות בתי הסוהר.

בני קניאק: אני יכול לומר לך, ואני יודע למה אתה מתכוון, לבית סוהר אילון, שבמקומות מסוימים יש קשר בין חופש הפולחן או הפרשנות לחופש פולחן לבין הקצנה דתית שפוגעת בביטחון של בית הסוהר.

בני קניאק: אנחנו בעד חופש פולחן נקודה.

בני קניאק: במקום שבו חופש הפולחן הופך להיות קרדום לחצוב בו כנגד הסוהרים או כנגד הביטחון של בית הסוהר, אני משוכנע חבר הכנסת טלב אלסאנע, ואני יכול לומר לך כאחראי על בתי הסוהר, שאני אהיה מאוד זהיר בעניין.

בני קניאק: בכל השאר, בכל מקום בבתי הסוהר אנחנו נאפשר להתפלל, ללמוד ולעשות את כל מה שצריך כפי שראוי.

אבי דיכטר: אני חייב לומר שבניגוד למה שעלה כאן

אבי דיכטר: על ידי חלק מחברי הכנסת, גוף שמקבל בשנה 10 מיליון מקרים של התקשרויות למוקד 100, 10 מיליון בשנה, כנראה שזה לא גוף שלא מאמינים בו ולא בוטחים בו.

אבי דיכטר: אני מכיר את זה.

אבי דיכטר: כל אחד בא עם המקרה הפרטי שלו וגם לי יש את המקרים הפרטיים שלי.

אבי דיכטר: אני אישית מתנדב אחת לחודש במשמר האזרחי ויש לי את האפשרות לראות את הדברים מקרוב מזווית מאוד מסוימת, ויש דברים שאתה שמח מאוד ויש דברים שאתה מתרגז בגינם.

אבי דיכטר: מספר של 10 מיליון הוא לא מספר זניח.

אבי דיכטר: אגב, רוב הפניות הן לאו דווקא בנושא משטרה אלא רוב הפניות בנושאים אחרים שלא קשורים בכלל למשטרה.

אבי דיכטר: גם הריסות בתים בגין בנייה בלתי חוקית, זאת לא משימה שבאחריות משטרת שישראל.

אבי דיכטר: משטרת ישראל מאבטחת את הגורמים של המשרדים האחרים כשהם באים לבצע את ההריסות ולצערי אתה יכול להגיע בסדרה ארוכה של פעמים עם מאות שוטרים שמאבטחים את הגורמים ואת הגופים שבאים לבצע את ההריסה אבל ברגע האחרון מוציא בעל הנכס צו התליה שהוא הגיש רגע לפני כן וכל הדבר הזה מתגלגל לאחור.

אבי דיכטר: האמינו לי שהנושא הזה לצערי קורה חדשות לבקרים.

אבי דיכטר: בסוגיה הזאת היה אצלי דיון ושינינו את האסטרטגיה בנושא הזה, שלא לדבר על כמה שינויים טקטיים.

אבי דיכטר: האסטרטגיה היא עבודה בנושא הזה ואני מקווה שבחודשים הבאים יהיה אפשר לראות יותר יישום ואכיפה של החוק.

טלב אלסאנע: מה עם פתרונות?

טלב אלסאנע: אתה שר בממשלה.

אבי דיכטר: הדיון כאן הוא לא על הממשלה אלא על משטרת ישראל.

אבי דיכטר: לגבי התקנים והתקציבים.

אבי דיכטר: יכול להיות שזה לא תורגם למונחים תקציביים אבל כאשר משטרת ישראל מכריזה והשר מאשר את זה כמדיניות, או ההיפך, השר קבע את זה כמדיניות אחרי שהוא שמע את הדילמות של משטרת ישראל, כל סוגיית התחנות כממשק המרכזי כפול שישים תחנות, כפול מה שהמפכ"ל אמר, טייס אוטומטי, וטייס אוטומטי אומר שכאשר סדר גודל המודיעין גדל, באותה פרופורציה פחות או יותר צריכה לגדול גם תחנת המשטרה.

אבי דיכטר: לצערי הקורלציה הזאת לא עובדת בשיטה הקיימת בישראל ובדרך כלל אתה נגרר עם המשטרה, ואגב, זה גם כולל הקמת היכלי משפט בישראל.

אבי דיכטר: לא כל היכלי המשפט בישראל עד היום הוקמו בתיאום עם משטרת ישראל, ועכשיו כשנבנים מספר היכלי משפט נוספים אנחנו דורשים שתהיה איזושהי סגירה עם משטרת ישראל, או כרגע עם שירות בתי הסוהר, מפני שיש שם מתקני מעצר וזה הבדל עצום אם אתה בונה היכל משפט בקרבת בית סוהר לבין אם אתה בונה אותו במקום רחוק שמחייב ליווי על כל המשמעויות של דבר כזה.

אבי דיכטר: לגבי כלי איסוף מודיעיניים שהם קריטיים במשטרת ישראל, כל עולם הסיגים שהוא עולם ומלואו שאנחנו חייבים לקפוץ דורות קדימה, ולא דור אחד, מה עוד שאנחנו בפיגור עצום לצערי, כל נושא המז"פ עלה כאן כרכיב מאוד מרכזי, ואנחנו יודעים בדיוק מה נדרש.

אבי דיכטר: אנחנו קבענו שזה לא יהיה צוואר בקבוק.

אבי דיכטר: היינו בפגישות עם האוצר גם כדי לומר לגבי שוטרים.

אבי דיכטר: אני לא יודע אם אתם ערים לזה, אבל במשטרת ישראל ישנם למעלה מאלפיים שוטרים שעובדים בשטח בתפקידי סיור ובילוש והשכר שלהם הוא בין 4,500 ל-6,000 שקלים ברוטו.

אבי דיכטר: כל אחד מאתנו מבין שזה לא שכר אטרקטיבי לא להבאת אנשים ולא לשימור אנשים.

אבי דיכטר: לגבי הנושא של פשיעה ופושעים.

אבי דיכטר: הפושעים לא מחולקים לגילדות, לגילדת הזייפנים וגילדת מבריחי הסמים וגילדה כזאת ואחרת.

אבי דיכטר: אתה יכול לראות מבריחים שמבריחים מסיני לנגב סמים, פועלים בלתי חוקיים, אמצעי לחימה ומרעין בישין אחרים.

אבי דיכטר: אנחנו כגורם אכיפה חייבים לעמוד מול הפשיעה הזאת כמכלול, ואגב, הפשיעה הזאת, אני לא חושב שנכון להקל ראש, בוודאי משטרת ישראל לא תקל ראש, בחיסול חשבונות בין עבריינים מפני שבסופו של דבר חיסול חשבונות כזה נגמר, אם מישהו זוכר את המטען בתל-אביב שלא מבדיל בין עבריין לבין מי שאינו עבריין והמשטרה שמנעה לפני תקופה קצרה, במחיר של פציעת שוטרים מירי, מנעה פגיעה של חפים מפשע ולכן הנושא הזה הוא קריטי.

אבי דיכטר: לגבי הנושא של מקרי רצח בישובים ערביים.

אבי דיכטר: ישנן קהילות סגורות במדינת ישראל שמשטרת ישראל מצליחה לדעת מה קורה שם בדרגות קושי אחרות.

אבי דיכטר: רצח הוא לכאורה דבר פשוט.

אבי דיכטר: אני אומר לכם שמידת שיתוף הפעולה של פרנסי הישובים והקהילות הסגורות האלה עם משטרת ישראל באותם מקרים של רצח, היא גובלת בשערורייה ועלבון גם יחד.

אבי דיכטר: יבוא כל פרנס ציבור, שר, חבר כנסת ומטה במגזרים האלה, וישאל את עצמו מה הוא חבר כנסת פלוני אלמוני עשה בשביל המדינה, מה הוא עשה כדי לתת ביטחון לקהילה בה הוא נמצא.

אבי דיכטר: האחריות היא של משטרת ישראל, אין שום כוונה להתחלק באחריות, אבל מה שאני חושב שכן ראוי לעשות זה שפרנסי הישוב יבינו שזה לא רק עניין של סולחות ובריתות אחרות אלא זה עניין של באמת לומר מי להבנתכם קשור בדברים האלה.

אבי דיכטר: האינפורמציה הזאת קיימת וצריך לנבור ולחפור כדי להגיע אליה, דבר שלוקח זמן, ומי כמוך מבין שלאחר מכן לתרגם את המודיעין לרמת ראיות, זה סיפור אחר לגמרי ולצערי בדברים האלה אנחנו לא מצליחים במיוחד.

אבי דיכטר: המשטרה קבעה את האזרחים שומרי החוק כיעד.

אבי דיכטר: זה היעד עבורו משטרת ישראל משקיעה את כל המשאבים ויש למעלה מ-90 אחוזים – אני לא יודע אם זה 95 או 97 אחוזים - מאזרחי מדינת ישראל שהם שומרי חוק לכל דבר ועניין.

אבי דיכטר: להם מגיע שנעבוד עבורם, לשרת אותם כדי שימשיכו להיות גם שומרי חוק וגם יבינו ששמירת החוק היא דרך המלך.

אבי דיכטר: כדי להבטיח את האוכלוסייה הזאת שהיא האוכלוסייה הקריטית והגדולה ביותר, השוטרים עושים את הכול.

אבי דיכטר: הם מנומסים, בעלי דרך ארץ, אבל אני רוצה לומר לך שמספר המקרים של שוטרים שמותקפים – לא בידי עבריינים שמוכרים לכולם כעבריינים אלא בידי סתם עמך שלא אוהבים שנותנים להם דוח תנועה על עבירה שביצעו – אין להם מושג, או אולי יש לכם מושג, איזו אלימות אצורה אצל חלק מהאנשים שהם בני תרבות, מנומסים, אבל מתן הדוח מוציא אותם משיווי משקל.

אבי דיכטר: כל יום חמישי בהערכת מצב הנתונים האלה מוצגים לפניי, איפה הותקפו שוטרים על בסיס צורך בהפעלת כוח בגין המשימה שלהם או כדי להרגיע אדם שיכור שמשתולל בפרהסיה, וגם איזה מקרים או איזה מספר של מקרים ישנם ששוטרים מותקפים רק בגין העובדה שהם באים לייצג אותנו, את החוק.

אבי דיכטר: לכן אני אומר שבנושא הזה הנימוס ודרך הארץ שמורים לכל אותם מקרים שאנחנו רואים את הנימוס ודרך הארץ.

אבי דיכטר: השלב הבא, לעתים אין ברירה אלא צריך לבחור בין להיות מותקף ומבוזה כמשטרה לבין להיות נציג החוק וברוב המקרים אנחנו ממשיכים להיות נציגי החוק.

אופיר פינס-פז: תודה.

אופיר פינס-פז: אני מצטער שאני קצת קצר רוח אבל יש כאן ישיבת הוועדה לקידום מעמד האישה.

מיכאל איתן: הכנתי שאלות ואני מתנצל שנאלצתי לצאת לישיבה.

מיכאל איתן: אני אוותר על השאלות שלי כי אני מבין שגם אין זמן לתשובה, ולכן אני רוצה להעלות נושא אחד שהוא בבחינת בקשה.

מיכאל איתן: התקבלה אצלי בלשכה הפרלמנטארית תלונה שהעדה האתיופית מרגישה שהיא מקבלת יחס בוטה, לפעמים אפילו גילויים גזענים, משוטרים.

מיכאל איתן: הבקשה היא, מאחר שאנחנו לא רוצים שיישארו משקעים כאלה, אם אפשר לקיים פגישה עם הארגונים ו המפכ"ל על מנת שישמעו אותם ואם יהיה צורך גם ייתנו הנחיות.

אבי דיכטר: הייתה פגישה כזאת שלי ביום שישי לפני שבוע עם נציגי גופים, גם שמטפלים בעדה האתיופית וגם מקרב העדה האתיופית.

אבי דיכטר: אני חושב שבנושא הזה המציאות הרבה יותר מורכבת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לסכם את הדיון.

אופיר פינס-פז: תוכנית העבודה שהוצגה, גם על ידי השר וגם על ידי המפכ"ל – אני מדבר על תוכנית העבודה של המשטרה – לפי דעתי היא תוכנית שמדגישה סדר עדיפות נכון.

אופיר פינס-פז: מדובר במאבק עיקש בפשיעה המאורגנת ובפשיעה החמורה ובשחיתות הציבורית כסדר עדיפות ראשון.

אופיר פינס-פז: נגישות הציבור לשירותי המשטרה כולל תוספות כוח אדם בכל תחנות המשטרה בהיקף של כ-450 שוטרים.

אופיר פינס-פז: מלחמה או מאבק בתאונות הדרכים על כל המשתמע מכך.

אופיר פינס-פז: לגבי שירות בתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: אני חושב שההחלטה על העברת הסמכויות היא מאוד חשובה וההיערכות של שירות בתי הסוהר לעתיד היא ראויה.

אופיר פינס-פז: אדוני הנציב, מה שהיה חסר לי בדיווח שלך הם שני דברים: לא אמרת את המילה שיקום למיטב זיכרוני אפילו לא פעם אחת, שיקום אסירים.

בני קניאק: ארבע פעמים אדוני.

אופיר פינס-פז: אם כן, סליחה.

אופיר פינס-פז: שיקום אסירים.

אופיר פינס-פז: שנית, אני מציע לבחון ברצינות מדיניות של הבחנה רבתי בין אסירים לא רק שנאשמים פעם ראשונה אלא אסירים הנאשמים בעבירות קלות לבין אסירים שנאשמים בעבירות חמורות.

אופיר פינס-פז: יש הרבה מקומות בעולם שם קיימת הפרדה ברורה גם בבתי הסוהר.

אופיר פינס-פז: אני מאוד מאוכזב מתמונת המצב שהתגלתה בכל מה שקשור בתוכנית להגנת עדים.

אופיר פינס-פז: אני אומר לכם שכל עוד עדים במדינת ישראל לא יחושו מוגנים, בטוחים, ולא יחששו להעיד, אני אומר לכם שתוכנית העבודה הזאת, לפחות לגבי הסעיף הראשון שלה, נתונה בסימן שאלה גדול.

אופיר פינס-פז: לכן בקשתי ממך אדוני השר, ובאמצעותך לכל מי שקובע במדינת ישראל, לקצר את לוחות הזמנים.

אופיר פינס-פז: תוכנית להגנת עדים חייבת להיות תוכנית מקצועית, חזקה במשמעותה ובהיקפים שלה והיא צריכה להחזיר את אמון העדים בהגנה המשטרתית או בהגנה של המדינה על חייהם.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי את הדבר הזה חייבים לתקן ולשפר בצורה דרמטית כדי להחזיר אפקטיביות לחקירה המשטרתית.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.