הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 51, 2007-06-05 12:00

סופה לנדבר: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור.

סופה לנדבר: יחד עם יוכי הייתי במטות לקראת חלוקת מזון לנזקקים ומאוד התרשמתי מפעילות העמותות בצורה מאוד לא חיובית.

סופה לנדבר: אני מתכוונת לומר שזה לא שהתרשמתי באופן לא חיובי מחלוקת המזון אלא ממדינת ישראל שנכשלה כאן מאחר שבשנת 2007 יש מקרים של מצוקה ואנשים צריכים לעמוד בתור אצל העמותות.

סופה לנדבר: הדבר הזה הוא פשוט חמור ומדינת ישראל צריכה למחוק את הסיפור הזה מההיסטוריה שלנו.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שבשנת 2007 יש אנשים שאין להם מה לאכול והם עומדים בתור כדי לקבל אוכל.

סופה לנדבר: זה מקומם אותי ומכעיס אותי.

סופה לנדבר: אנחנו לא מדינה ענייה אלא מדינה עם כסף, אבל אנחנו מפתחים את תלות האנשים בעמותות וזה גרוע ביותר.

סופה לנדבר: מצד אחד אנחנו כועסים על אנשים פילנטרופים כמו גאידמק ואחרים, אבל מצד שני הממשלה לא עושה דבר.

סופה לנדבר: יש כאן סיפור שצריך לפתור אותו.

סופה לנדבר: בישיבה הקודמת דיברנו על הבירוקרטיה בתמיכות, דיברנו על הכותרות שהיו לקראת חלוקת המזון ונודע לי שלא מדובר בשלושה שקלים אלא בסכום גבוה יותר, אבל מתברר שהעמותות ממתינות לתמיכה אולם הבירוקרטיה גוברת והן לא מקבלות.

סופה לנדבר: אחרי הישיבה שקיימנו ב-19 במרץ פנינו לאמנון דה-הרטוך, ראש תחום תמיכות במשרד המשפטים וקיבלנו ממנו תשובות.

סופה לנדבר: היום נשמע את המשרדים השונים שיאמרו לנו למה הבירוקרטיה גוברת ושוב נשמע את נציגי העמותות שיאמר לנו מה הקשיים בקבלת התמיכות מהמדינה, איפה זה עומד היום, מה התקדם בשלושת החודשים האחרונים, איך אתם ערוכים לחלוקת המזון וקבלת תמיכות ממשרדי הממשלה השונים ומה אתם מצפים מהמדינה וממשרדי הממשלה על מנת להזיז את הדברים.

סופה לנדבר: כאשר ביקרתי באחת העמותות, מנכ"ל העמותה התקשר למשרד הרווחה למחלקת התמיכות ודיבר אתם בקשר למסמכים אותם מבקשים ממנו.

סופה לנדבר: ראיתי את פעילות העמותה וראיתי שזו עמותה מאוד פעילה, אבל את הכספים שהוא צריך לקבל מהמדינה הוא מקבל כמה חודשים אחרי שהוא מחלק מזון, דבר בו אני לא רואה היגיון.

סופה לנדבר: אני חושבת שלפחות צריך להקל על העמותות שלקחו על עצמן את התפקיד המזעזע הזה, ואני אומרת מזעזע כי כאמור בשנת 2007 לא יכול להיות דבר כזה.

סופה לנדבר: ב-15 בחודש תהיה תחלופה בוועדה שלנו, אבל הבטחתי לעמותות לקיים את המשך הדיון בוועדה ולכן אני רוצה לשמוע היום מה קרה במשך שלושת החודשים האחרונים מאז קיימנו את הדיון בנושא, במה זה נתקע, אם זה נתקע, ואיך אנחנו מקדמים את הנושא.

סופה לנדבר: אני מבקשת מנציגי העמותות שתאמרו לנו מה אתם מקבלים, איפה עומד הנושא ומה התקדם בשלושת החודשים האחרונים, אם התקבל, ומה הפרובלמאטיקה ואיך אתם חושבים שאנחנו צריכים לפתור אותה עוד לפני חלוקת המזון הבאה שתיעשה בעוד כמה חודשים.

קריאה: את מדברת על מזון בלבד או גם סיוע בנושאים אחרים?

סופה לנדבר: לא.

סופה לנדבר: על סיוע לנזקקים.

שלמה נקווה: ארגון נכי ישראל פועל מבוקר עד לילה בהתנדבות מלאה.

שלמה נקווה: זו השנה השביעית שאנחנו מחלקים מזון ל-5,000 משפחות ברחבי הארץ.

שלמה נקווה: עם כל הכבוד לחבריי שמחלקים מזון לנזקקים, אנחנו מחלקים מזון לנזקקים נכים שהכאב שם גדול שבעתיים והבעיה קשה פי אלף.

שלמה נקווה: נכנס עכשיו המנכ"ל שלנו, משה בסעד, ויושבת כאן נציגה של ארגון לתת, ארגון שראוי לכל המלים החמות והטובות והוא מסייע לנו.

שלמה נקווה: אנחנו מרגישים שהמדינה כאילו מקיימת אתנו מלחמה.

שלמה נקווה: אני מודה על המפגש הזה אצלך גברתי יושבת-הראש משום שחשוב שתדעי שעם כל האישורים שיש לנו, אני בניתי עם ארגון לתת את הדרישות לגבי עמותות והכנסתי לשם את כל הקושי, אבל עדיין דוחים אותנו ויכול להיות מצב בו מגישים בקשה בראש השנה, אבל גם בראש השנה שנה לאחר מכן לא נקבל תשובה.

שלמה נקווה: נוצר מצב לפיו או שצריך להפעיל כאן קשרים, ואנחנו רואים את זה, או רק אנשים כוחניים ובוטים מגיעים לזה, אבל לפי החוק ולפי העזרה שהמדינה צריכה לתת, זה לא כך.

סופה לנדבר: תאר לנו את הפרוצדורה.

סופה לנדבר: אמנם אני יודעת, אבל אני רוצה שהדברים ייאמרו לפרוטוקול.

סופה לנדבר: בתאריך מסוים אתה צריך לחלק את התמיכה לאנשים, מזון או ציוד לבית הספר או משהו אחר, ואז מה הפרוצדורה?

סופה לנדבר: מה אתה עושה?

סופה לנדבר: איך אתה מתחיל?

שלמה נקווה: אני פונה למשרדי הממשלה, לרווחה ולכל הגורמים.

שלמה נקווה: אני למדתי להתחיל את זה שנה מראש כי את לא יכולה במדינה להתחיל שלושה-ארבעה חודשים מראש, כי אין סיכוי שתקבלי.

שלמה נקווה: אנחנו מתחילים שנה מראש ומתחילים להתקדם עם המסמכים.

שלמה נקווה: אני לא מאמין שיש עומס כזה ולכן לא עונים לי.

שלמה נקווה: מבקשים ממני מספר רב של אישורים.

סופה לנדבר: אתה פונה למשרד הרווחה?

שלמה נקווה: פנינו למשרד הרווחה.

שלמה נקווה: עד לא מכבר לא היה לנו שר, כך שלא היה לנו עם מי לדבר, אבל עכשיו יש שר אולם העומס שם גדל.

עידו נחום: זה לא קשור אם יש שר או אין שר.

שלמה נקווה: מנסים להגיע דרך קשרים קיימים.

שלמה נקווה: כדי להביא את הבשורה למשפחות הנזקקות, צריך להפעיל גם קשרים.

עידו נחום: במשרד הרווחה, קשרים לא יעזרו.

שלמה נקווה: לפי הפרוצדורה אנחנו מגיעים למלא את הטפסים, להגיש את הבקשות, מוסרים את השמות וכולי.

שלמה נקווה: ההידברות אתם היא כל כך קשה ולפעמים מרגישים שאם לא היו תעצומות נפש וכוחות נפשיים גדולים מול הבקשות של הנזקקים – ואנחנו נקרעים – זה לא היה קורה.

שלמה נקווה: חבל שישיבת הוועדה הזו לא מתקיימת בבית של נזקק כדי לראות את הדברים מקרוב.

שלמה נקווה: כולנו מגיעים לכאן בהופעה שמכבדת את בית הנבחרים ולכן אנחנו מתלבשים יפה, אבל הייתי אומר לקיים את ישיבות הוועדה בנושא הזה מול הבתים שנראים מאפרה.

שלמה נקווה: לבוא לבית שכולו שחור במדינת ישראל, כאשר יש פה אנשים שאוכלים ארוחה זוגית ומשלמים 2,000 שקלים, ושם אנשים חיים כמו במאפרה.

שלמה נקווה: צריך לראות את הבתים האלה.

שלמה נקווה: כשאני רואה אותם, אני שואל אם זו ארץ ישראל וזו מדינת היהודים, כי לא ייתכנו דברים כאלה.

שלמה נקווה: אנחנו הולכים לבקש מהבוס של המדינה שיעזור לנו לתת לאנשים משהו.

שלמה נקווה: משה, אני ועוד עשרים רכבים של הארגון שלנו מחלקים מזון למשפחות נזקקות נכים, קשישים, חיילים בודדים קרביים.

שלמה נקווה: החייל מגיע הביתה, אבל במקרר אין לו כלום.

שלמה נקווה: אנחנו מקבלים טלפון מהמפקדים של החייל הזה.

סופה לנדבר: כאשר הלכתי עם יוכי לביקור בחלק מהעמותות – ולחלק מהעמותות הלכתי לבד - הלב נקרע.

סופה לנדבר: ראיתי את יוכי בפעילות ואמרתי שאני מאוד מעריכה את פעילותה.

סופה לנדבר: כמובן שגם במשרד הרווחה יש אנשים שהלב שלהם גדול כלפי אותן צרות של אותם אנשים.

סופה לנדבר: היום התאספנו כאן כדי להכין את העמותות ואת עבודת המשרד מול אותן עמותות כדי שהכול יהיה תקין יותר, פשוט יותר, אנושי יותר.

סופה לנדבר: אני מבינה שכולנו אנושיים וכולנו עומדים מול בעיה מאוד רצינית, אבל יחד עם זאת אני רוצה למנוע את סבל העמותות לקראת אותם תהליכים שהם צריכים לעבור.

סופה לנדבר: כולנו צריכים לחשוב ביחד איך אנחנו עושים את זה.

סופה לנדבר: כאשר נכנסנו לעמותה, שמענו את דבריו של יושב-ראש העמותה שמחלק את המזון שאמר שהוא עומד מול בירוקרטיה, הוא מוציא כסף, הוא לוקח הלוואות והוא עושה את כל זה כאשר הוא לא צריך לקחת את ההלוואות האלה.

סופה לנדבר: ראיתי שיוכי עזרה, אבל כנראה משהו שם לקוי.

נסים ציוני: אני מביא כסף מהבית.

נסים ציוני: באמצע בניית הבית שלי לפני שנה, הפסקתי לבנות אותו, לקחתי 100 אלף שקלים ושמתי אותו לקראת פסח כי אי אפשר היה אחרת.

שלמה נקווה: אנחנו מחוברים לנושא הזה ואי אפשר להתמודד ממנו.

שלמה נקווה: הטלפונים מתחילים שבועיים לפני החג כאשר שואלים אותי אם יקבלו משהו בחג.

שלמה נקווה: אתה יכול לשבת בערב חג ולדעת שעזבת רעבים?

שלמה נקווה: אני לא מבין, אני לא יכול לשבת.

שלמה נקווה: אנחנו הולכים למקומות שכוחי אל.

שלמה נקווה: אנחנו מבקשים מכל הארגונים, אבל למה אנחנו צריכים להתחנן?

שלמה נקווה: איפה המדינה ואיפה הממשלה?

שלמה נקווה: לא פעם אמרתי שנפסיק כל הארגונים ביחד לחלק חודש את המזון הזה ואז יהיה זעזוע ואז אולי מישהו כאן יתעורר.

שלמה נקווה: הממשלה צריכה לרדוף אחרינו ולא אנחנו לרדוף אחריה.

נסים ציוני: עמותת לתת רצתה פעם לעשות מהלך כזה, אבל ירדה מזה מהר.

נסים ציוני: הייתה רק הצהרה שאם לא יהיה איזשהו שינוי, תישקל הפסקת הפעולה וכולם קפצו עליהם.

שלמה נקווה: הצעתי פעם שנפסיק לחלק מזון.

נסים ציוני: אני לא חושב שצריך להפסיק לחלק מזון.

שלמה נקווה: אי אפשר ליפול בין הכיסאות.

נסים ציוני: לא כוח מול שגיאות.

נסים ציוני: אמרתי את זה בפגישה הקודמת שלא היית בה.

שלמה נקווה: אנחנו מגישים את כל האישורים ואת כל מה שהם דורשים, אבל הדיבור הוא לקיר.

שלמה נקווה: גם קרן הכנסת לנזקקים לא עוזרת.

סופה לנדבר: היא נסגרה.

סופה לנדבר: זה דבר חמור מאוד כי אני חושבת שיושבת-ראש הכנסת והכנסת צריכים להיות קשורים לנושא.

סופה לנדבר: עזרנו לכל כך הרבה אנשים ואני רואה בזה דבר שלא צריך להפסיק אותו.

פזית קלומר: אני חייבת לצאת לישיבת ועדה אחרת, אבל אני מבקשת קודם לומר כמה מלים מבחינת נקודת הראות של השלטון המקומי.

פזית קלומר: השלטון המקומי לא יכול לעשות מה שהוא רוצה.

פזית קלומר: הוא לא יכול לתת שקל אחד לאף גורם.

פזית קלומר: יש בקשת תמיכה מסודרת שאת הנהלים שלה קובע משרד הפנים ומקפיד על מילויים, יש חוברת שלמה של נהלי תמיכות, והשלטון המקומי חייב להיצמד לזה.

פזית קלומר: אתם יכולים להבין שבלי להגיש בקשת תמיכה ולקבל אישור, הרשויות המקומיות לא יכולות לעזור.

סופה לנדבר: לאיזה עמותות אתם נותנים תמיכות?

פזית קלומר: במשרד הפנים יש נהלי תמיכות.

משה לבקוביץ: כל הרשויות המקומיות שנמצאות עם חשב מלווה או בגירעון – ולצערי הרב זה חוצה את ה-50 אחוזים מהרשויות, במיוחד בפריפריה – אין בהן ועדת תמיכות והיא נסגרה בגלל הוראה לסגור אותה.

פזית קלומר: הוראה של משרד הפנים.

משה לבקוביץ: נכון.

משה לבקוביץ: בעצם כשאת אומרת שיש למי להגיש, זה לא נכון.

פזית קלומר: לא, לא אמרתי.

פזית קלומר: אמרתי שהאבא הוא משרד הפנים.

פזית קלומר: הרשויות נוהגות לפי מה שקובע משרד הפנים.

משה לבקוביץ: כאשר משרד הפנים אומר לעירייה שאסור לה לקיים מוסד של ועדת תמיכות, זה אומר שבעצם אין בעירייה ועדת תמיכות.

פזית קלומר: נכון.

פזית קלומר: לכן את הטענות צריך להפנות למשרד הפנים.

סופה לנדבר: להעביר האשמה, גם אנחנו יכולים.

פזית קלומר: אם רשות מקומית תיתן שקל למי שלא מגיע לו, למי שלא עבר ועדת תמיכה, ראש העיר ישלם את זה מכיסו.

משה לבקוביץ: בפריפריות אנחנו עובדים יחד עם העיריות ומסייעים להן.

משה לבקוביץ: במקומות שאנחנו נכנסים, עירייה שהחשב לא מאפשר לה לחתום על מפעל ההזנה של המדינה מאחר שהיא נכנסת לגירעון תקציבי, והתפקיד שלנו כעמותה הוא להביא תרומות מחוץ לארץ, להביא תרומות מבחוץ, כדי שאנחנו נחתום במקום העירייה.

משה לבקוביץ: זה המצב במדינת ישראל.

פזית קלומר: לישיבה הזו צריך להביא את משרד הפנים ולבקש ממנו לשנות את הנהלים כי הוא זה שמכתיב את כללי המשחק.

פזית קלומר: אני לא מאשימה אף אחד, אלא אני אומרת שהרשויות המקומיות כפופות לכללי משחק שמכתיב משרד הפנים והן לא יכולות לסטות במאומה מהכללים כי אחרת הם יעמדו לחיוב אישי.

פזית קלומר: היום מקפידים על זה מאוד ויש ישיבות מאוד סוערות בעניין הזה.

סופה לנדבר: אני לא מסכימה עם זה.

סופה לנדבר: למה עד היום שתקתם?

סופה לנדבר: למה אם הכללים והתנאים היו קשים ומקשים, למה עד היום לא צעקתם את צעקתם של אותן עמותות?

סופה לנדבר: זה התפקיד שלכם.

סופה לנדבר: כולנו יודעים להעביר את האשמה מהאחד לשני.

פזית קלומר: את יודעת כמה צעקות יש לנו לצעוק מדי יום?

פזית קלומר: אנחנו כל היום פה בכנסת משתתפים בכל הישיבות וצועקים לכל עבר.

פזית קלומר: אחד מפילים עלינו חוקים מסוימים והרשויות קורסות.

פזית קלומר: אם המדינה רוצה להעדיף גורם ספציפי, בשמחה, אבל שתממן אבל האוצר לא רוצה לממן וזורק על הרשויות המקומיות ואנחנו כאן כדי לדאוג שלא יפילו עלינו דברים, אבל לא תמיד זה מצליח לנו.

פזית קלומר: אנחנו לא מאשימים, אלא אנחנו אומרים מה המצב.

הילי זיו: אנחנו נתפסים לעניין הבירוקרטיה, כאילו הכול תלוי שם, שאם הבירוקרטיה תיפתר, בעצם לא תהיה בעיה, יהיו מספיק תקציבים, העמותות יוכלו להסתדר ולאנשים יהיה מה לאכול.

הילי זיו: הבירוקרטיה היא בסך הכול – סליחה על הביטוי – עלה תאנה על ערוות ההתנהלות משום שבסופו של דבר יש פה בעיה של סדרי עדיפויות ברמה הרבה יותר מערכתית גבוהה.

הילי זיו: מרגע שלא מקצים תקציבים בצורה מסודרת, מרגע שלא מחליטים על תוכנית מסודרת שתכלול את כל המשרדים – והרי זה לא מתחיל ונגמר במשרד הרווחה, וזה לא מתחיל ונגמר במרכז השלטון המקומי, אלא זה הכול ביחד – ומרגע שלא יוחלט על משהו מערכתי ברמה גבוהה של שילוב של כל המשרדים, של מציאת תוכנית מסודרת אופרטיבית כדי לסייע לעניין הזה, שהמשמעות בסופו של דבר היא שהמדינה צריכה להיכנס ולקחת אחריות.

הילי זיו: המדינה לא יכולה להתחבא מאחורי הבירוקרטיה ולומר שיש טפסים ויש דברים ולכן זה לא מסתדר.

הילי זיו: בפועל מה שקורה הוא שמי שמטפל בבעיה הזאת, אלה עמותות הסיוע והמדינה לא נוכחת שם.

הילי זיו: מרגע שהמדינה תחליט לשנות את סדרי העדיפויות שלה ולהיות נוכחת בעניין הזה של טיפול במצוקה של האזרחים, אז לא בירוקרטיה, לא מרכז השלטון המקומי ולא משרד הפנים יהיו והדברים האלה לא יישמעו בכלל כי הם לא רלוונטיים.

הילי זיו: הם רלוונטיים אבל הם לא רלוונטיים.

הילי זיו: אני חושבת שעל זה צריך לשים את הדגש.

משה לבקוביץ: משהו קצת שונה ואולי הנוכחים כאן יכעסו עלי.

משה לבקוביץ: נראה שמאחר שמגיעים לכנסת, חובה לתקוף כמה שיותר את המדינה.

משה לבקוביץ: זה נכון שאנחנו לא פותרים לרגע את החובה של המדינה.

משה לבקוביץ: דווקא המדינה שידעה בשנים קשות שלה - כאשר היה סיכון כלכלי למדינה – לסגור את הברז, במיוחד לחלשים, והיא נמצאת עכשיו בשנים של שפע כלכלי, זה הזמן גם לגלות חמלה וחמלה יהודית שבזה אנחנו מתפארים כעם יהודי, ולתת יותר לחלשים, אם זה בתוכניות תעסוקה, השקעה בפריפריה בחינוך וכולי.

משה לבקוביץ: כמו שהגברת הנכבדה שדיברה לפניי, השקעה בתוכניות רחבות, לא מצומצמות ולא של כיבוי שריפות אלא דברים מערכתיים.

משה לבקוביץ: אני חושב שכעמותות החשיבה צריכה להיות קצת שונה.

משה לבקוביץ: כאשר עמותה קמה, התפקיד שלה הוא לא רק לשים את הדגש איך היא מביאה את החובה של המדינה ואיך כאשר פונים אליה לעזרה, מה היא תקבל מהמדינה כדי לעזור.

משה לבקוביץ: התפקיד של העמותה, של המגזר השלישי, לחבר את הציבור ואת האוכלוסייה במדינת ישראל.

משה לבקוביץ: העשירון העליון אמנם מרוכז בעיקר בכמה אזורים, אזורי שמנת, שם אין מצוקה וזו מדינה נפרדת באותה מדינת ישראל לצערי, אבל בכל עיר ועיר, בכל אזור ואזור שהעמותה פועלת באופן מקומי, יש שני סוגי אוכלוסיות: אוכלוסייה יותר מבוססת ויותר מכובדת, ואוכלוסייה חלשה שהתפקיד של העמותה כדבר ראשון הוא לגבש את המשאבים שקיימים כל אחד בעיר שלו, באזור שלו, באזור בו הוא מתגורר, וגם להביא משאבים מבחוץ.

משה לבקוביץ: אני יודע שבכל מקום שאנחנו נמצאים בחוץ לארץ, אנחנו רואים שם שובל של מאות ואלפי עמותות שמבקשות כספים מיהודים טובים ומנוצרים.

משה לבקוביץ: התפקיד של העמותה הוא לגבש את החובה של הקהילה מול החלש.

משה לבקוביץ: אני לא פותר את המדינה.

משה לבקוביץ: כשלב שני וכשלב נוסף, תפקיד העמותה הוא להביא את החובה של המדינה להשלמת החסר.

משה לבקוביץ: לדאוג ולצעוק מעל כל במה שהמקום של המדינה לא יכול להיפקד.

משה לבקוביץ: לומר שהכול המדינה תעשה, זה פשוט לבוא לכאן, להוציא אנרגיה, לחזור הביתה והכול יישאר אותו הדבר.

סופה לנדבר: אנחנו רוצים לדבר על אותו החלק של המדינה שהיא מממנת.

סופה לנדבר: המדינה תומכת בעמותות ואנחנו רוצים לדעת את תהליך התמיכה.

סופה לנדבר: כמובן שכאשר עמותה לוקחת על עצמה את החלוקה, היא לוקחת על עצמה גם להביא את המשאבים מבחוץ, אבל יש פה חלק של בירוקרטיה שלדעתי אנחנו חייבים לעשות עם זה משהו.

משה לבקוביץ: זה נכון אבל אם המדינה תיתן את כל התמיכה דרך העמותות ולא ישירות לאזרח הקטן, רוב האנשים הנזקקים ייפגעו מכך.

משה לבקוביץ: חשוב מאוד לעזור בחגים וחשוב מאוד לעזור בכל יום ויום לכל נזקק, והעמותות עושות זאת כיד מסייעת של המדינה, אבל אם יחזירו לאותו קשיש סיוע בהוצאות חשמל בחורף באופן ספציפי, סכום שיגיע לחשבון הבנק שלו או לחברת החשמל, או שיסייעו לאותו קשיש בסל התרופות וייתנו לו עוד, העזרה של המדינה בזה תהיה הרבה יותר מסיבית וכולם יקבלו את זה ולא רק אלה שיודעים לבקש את מה שחסר להם.

משה לבקוביץ: רוב האנשים הנזקקים, והנזקקים הגדולים ביותר, לא מגיעים לעמותות.

עידו נחום: המדינה החליטה כבר בשנת 1981 בחוק הבטחת הכנסה שהיא נכנסת לנושא הזה באמצעות הביטוח הלאומי והביטוח הלאומי, כידוע לנו – ואנשים אולי מתעלמים מזה, אבל זה החלק של המדינה – נותן 45 מיליארד שקלים בשנה, ואפילו יותר מזה, לנושא של קצבאות קיום לאנשים וזה גם הבטחת הכנסה, גם אבטלה, גם קצבאות ילדים, וגם קצבאות נכות, ניידות וכולי.

קריאה: אנחנו מכירים את הקצבאות.

קריאה: זה לא קיום בכבוד.

משה לבקוביץ: אותו ציבור שמקבל את הקצבאות האלה, ביטוח לאומי גובה ממנו יותר מ-45 מיליארד שקלים.

עידו נחום: לא נכון.

עידו נחום: ממש לא נכון.

עידו נחום: רוב הגבייה באה מהעשירון העליון ומרבית הקצבאות משולמות לעשירון התחתון.

עידו נחום: הנתונים הם שונים לחלוטין ואפשר להראות זאת.

שלמה נקווה: בשם הנזקקים אני מבקש ממך בכל לשון של בקשה, כשאתה מוסר נתונים ליושבת-ראש, עשה לי טובה, תהיה אתנו.

שלמה נקווה: אתה יושב במשרדים.

עידו נחום: אני לא מבין למה אתם תוקפים אותי.

עידו נחום: אני הפרעתי לך?

שלמה נקווה: תסייע לנו במצווה שאתה שותף לה.

עידו נחום: נתתי רק נתון אחד כדי שיהיה מובן שהמדינה למעשה לא מתנערת מהתפקיד שלה.

עידו נחום: חוץ מזה, וזה דבר מאוד חשוב, השר החדש לרווחה ולשירותים חברתיים יצחק הרצוג, הקים בשבוע שעבר ועדה שהתפקיד שלה הוא לבדוק את הנושא הזה של אחריות המדינה כלפי הנושא של הבטחת תזונה בסיסית לאזרחים.

הילי זיו: בעקבות הבג"ץ שהגשנו.

עידו נחום: נכון ובעקבות פגישות שהיו לו עם אנשים שונים.

עידו נחום: הוא הקים ועדה במטרה לבדוק את העניין הזה של איך אנחנו מגיעים למצב הזה, למרות שהמדינה נותנת את מה שהיא נותנת.

עידו נחום: דרך אגב, נכון, הקצבאות לא מספיקות.

סופה לנדבר: הוועדה התחילה לעבוד לפני שבוע?

עידו נחום: היא הוקמה רק עכשיו.

סופה לנדבר: כמה זמן השר נתן לה?

עידו נחום: עד ספטמבר 2007, אז היא צריכה לתת דוח ביניים.

הילי זיו: המשמעות היא שלפני 2009 במקרה הטוב לא נראה תוצאות.

עידו נחום: ברור לכם שהנושא הזה הוא לא נושא שאפשר לפתור אותו מהיום למחר.

הילי זיו: את בעיית ניצולי השואה הצליחו לפתור.

סופה לנדבר: אני מבקשת לאפשר לעידו נחום לסיים את דבריו ללא קריאות ביניים.

עידו נחום: גם בנושא ניצולי השואה הוגשה המלצה ואני חושב שגם זה צעד נכון ובכיוון הנכון.

עידו נחום: דרך אגב, עוד לא נמצא הכסף לוועדת ניצולי השואה אלא יש רק המלצות.

עידו נחום: נחכה ונראה כי הכול סדרי עדיפויות ואת סדרי העדיפויות קובעת הממשלה והכנסת.

עידו נחום: אני חושב שאנחנו צועדים צעד קדימה בכיוון הזה.

סופה לנדבר: השר המליץ שבוועדה יהיו העמותות?

עידו נחום: העמותות יהיו שותפות.

עידו נחום: בוועדה יהיו חברים כל משרדי הממשלה שקשורים בעניין כמו משרדי המשפטים, האוצר, התעשייה, הגמלאים, החינוך, החקלאות, המוסד לביטוח לאומי.

עידו נחום: יהיה שיתוף של העמותות וכמובן ייבדק כל הנושא הזה כי אנחנו חושבים, מבחינת משרד הרווחה, שאחד הדברים הכי חשובים היום במדינת ישראל הוא לנסות לפתור את הבעיה של אותם אנשים שאין להם מה שנקרא בשפה המקצועית ביטחון תזונתי.

עידו נחום: צריך למצוא את הדרך להגיע לשורשים של הבעיה הזאת.

עידו נחום: עם כל הכבוד, והעמותות עושות עבודה נהדרת, חלוקה של מזון היא פתרון של הסימפטום אבל היא לא הבעיה.

עידו נחום: אנחנו צריכים למצוא את שורש הבעיה, למצוא את המקור שלה, כדי לפתור את הבעיה הזאת כדי שבסופו של דבר אולי נצטרך את העמותות אבל בכיוון אחר.

עידו נחום: שוב, זו שאלה של סדרי עדיפויות, גם של הממשלה שהיא צריכה להחליט בעניין הזה.

עידו נחום: לנושא הפרטני של מה שקורה שלשם כך התכנסה הוועדה היום.

עידו נחום: יוכי מנהלת את כל הנושא הבירוקראטי לכאורה מול העמותות והיא יכולה להסביר איך התהליך ומה קרה בתקופה האחרונה.

יוכי אילוז: אני מצטרפת לדבריה של נציגת ארגון לתת.

יוכי אילוז: נושא העוני הוא לא בעיה שנוצרה עכשיו ואני לא יודעת אם אפשר לפתור אותה מיידית או בעוד כמה חודשים.

יוכי אילוז: בנושא הזה אנחנו פועלים בהיקף התקציב שעומד לרשותנו.

יוכי אילוז: קרן העיזבונות מקצה למחלקת העיזבונות במשרד שלושה אחוזים מכספי הרווחה הקיימים, שזה משהו כמו 3 מיליון שקלים שמזה אני צריכה לחלק שליש לבתי תמחוי, שליש לסלי מזון, שליש לקמחא דפסחא.

יוכי אילוז: עם מיליון שקלים אי אפשר לעשות הרבה.

יוכי אילוז: בשנת 2002 היה לנו גם סעיף של האוצר לבתי האכלה שהיה סכום של 5 מיליון שקלים, אבל הוא קוצץ ובוטל.

יוכי אילוז: בנושא של סלי מזון ובתי תמחוי יש לנו מיליון שקלים לכל פרויקט.

יוכי אילוז: בנושא של קמחא דפסחא למשרד יש בסך הכול 4 מיליון שקלים כאשר מיליון שקלים מתקבלים מוועדת העיזבונות ושלושה מיליון שקלים מהמשרד עצמו.

יוכי אילוז: אני רוצה לציין שרק אותם אלה שפונים אל המשרד לקבלת תמיכה ויכולים לעמוד בנהלים, רק הם מקבלים וההשתתפות היא מאוד סמלית.

יוכי אילוז: היא לא שלושה שקלים אלא היא קצת יותר.

יוכי אילוז: ההשתתפות שלנו בסל מזון היא 23 שקלים לסל כאשר הדרישה המינימאלית היא 100 שקלים בסל שיהיו בו את כל הרכבי המזון.

סופה לנדבר: אתם נותנים 23 שקלים ואת היתר העמותה צריכה לגייס.

יוכי אילוז: את היתר מגייסת העמותה מתרומות כאשר אנחנו דורשים מינימום של סל כ-100 שקלים.

יוכי אילוז: בנושא של בתי תמחוי, ההשתתפות שלנו היא 2.5 שקלים.

קריאה: תסבירי לו איך את מגיעה ל-23 שקלים.

יוכי אילוז: אני אגיע לזה.

יוכי אילוז: בנושא של קמחא דפסחא יש לנו כ-23 שקלים לסל.

יוכי אילוז: בוועדת התמיכות אנחנו דנים בכל הבקשות.

יוכי אילוז: העמותות שעומדות בקריטריונים, אנחנו מחלקים את סך כל התקציב למשפחות ויוצא לנו תעריף לסל.

יוכי אילוז: אני מסכימה עם העמותות שעם הסכום הזה גם אי אפשר לקנות חבילת מצות והשתתפות של שני שקלים למנה היא באמת סמלית ואכן היקף הבעיה הוא הרבה יותר גדול, אבל זה התקציב שעומד לרשותנו.

יוכי אילוז: מי שקובע את מבחני התמיכה ומי שקבע הוא משרד המשפטים, אגף התמיכות, עורך-דין אמנון דה-הרטוך.

יוכי אילוז: גם אני מסכימה שהקריטריונים הם קשים אבל אנחנו כמשרד ביקשנו להקל אולם נתקלנו בסירוב מוחלט של משרד המשפטים.

יוכי אילוז: אנחנו דורשים למשל שלעמותה יהיו לה שני-שליש מהוצאות המאזן למטרות רווחה.

יוכי אילוז: עמותה שמחלקת מזון לקמחא דפסחא ויש לה 50 אחוזים, לא יכולה לעבור אצלנו והיא נפסלת על הסף למרות שהיא מחלקת.

יוכי אילוז: הדיווחים אלינו, גם הם מאוד מורכבים וזה קטע של החשב הכללי, של חשב המשרד.

יוכי אילוז: ניסיתי להקל עם המנכ"ל, אבל האוצר עומד על הדרישות שלו.

יוכי אילוז: העמותות מתייאשות.

יוכי אילוז: הן צריכות לשלם לרואה חשבון רק עבור הכנת הדוח אליי כדי לקבל את ההקצבה אבל זה נתון שלא נמצא בשליטתנו והשאלה אם האוצר יכול להקל, אולם זה קטע שהוא לא בסמכותי.

יוכי אילוז: אם אנחנו מדברים על מזון, אני חושבת שיכול להיות פתרון לטווח קצר ופתרון לטווח רחוק.

יוכי אילוז: לדעתי צריך לבנות סל הוצאות למשפחה ממוצעת, כמו שיש לנו את סף העוני של הביטוח הלאומי.

סופה לנדבר: בממוצע זה 400 שקלים.

יוכי אילוז: אני לא יודעת עד כמה הוא מציאותי, אבל צריך לבנות סל הוצאות של משפחה שכולל גם הנעלה כי גם עניים צריכים לקנות נעליים וסנדלים לילדים, ילקוט, מחברות וכולי ולחיות נורמאלי, ואני לא מדברת על קניית מכונית, אבל הם צריכים לחיות ככל האדם.

יוכי אילוז: צריך לבנות סל כזה וכל משפחה שלא מגיעה להכנסות האלה, לסייע לה באמצעות הביטוח הלאומי אם וכאשר יש תקציב וזה בסדר עדיפות של המדינה.

יוכי אילוז: זה יכול להיות פתרון לטווח קצר.

יוכי אילוז: לטווח ארוך צריך לסייע לכל אותם המובטלים במציאת עבודה וכולי, ובטוח השר שלנו יגיע לאיזה שהן המלצות כדי לפתור את הבעיה מהשורש ולא רק למצוא פתרון לקטע מיידי.

נסים ציוני: חברת הכנסת סופה לנדבר ביקרה במרכז הסיוע שלנו במרתון חלוקת מזון לפסח, וזה היה מזעזע מאחר שאיבדנו שם שליטה על הקהל.

נסים ציוני: אנחנו עושים ארבעה מרתונים – גם בכרמיאל וגם במרכז – ובמרתון הספציפי הזה איבדנו שליטה ואנשים התחילו לדחוף וזה הלך למקום של כאב שאני לא מאחל לאף אחד לראות את הדבר הזה.

נסים ציוני: אנשים הלכו מכות כדי לקבל מספר לתור.

נסים ציוני: היה תור, דחיפות, ייאוש, כאב.

נסים ציוני: תודה רבה על שהגעת אלינו וראית כי זה היה חשוב שתראי את הדברים במסגרת הסיורים שאת עורכת.

נסים ציוני: את דבריי אני רוצה לחלק לשני חלקים ואני אשתדל לעשות זאת בקיצור.

נסים ציוני: חלק אחד מדבר על בעיות שנמצאות על השולחן כאן של מתן תמיכות כאלה ואחרות, על קיצור בירוקרטיה וכולי, ויש עוד כמה נושאים שנכנסים לזה כמו הארנונה שהעמותות משלמות, אנחנו משלמים מע"מ ולא מזדכים עליו, ואנחנו משלמים למרבה הפלא גם איזשהו מס שכר.

נסים ציוני: יש מס שכר ומס מעסיקים ואני אף פעם לא זוכר מה כולם משלמים ומה רק העמותות משלמות.

סופה לנדבר: מס מעסיקים.

נסים ציוני: רק העמותות משלמות.

נסים ציוני: במקום שיקלו ויאמרו שהאיש עובד בעמותה, מוותר על קריירה עצמאית או על עסק, מוסיפים מסים.

נסים ציוני: החלק הראשון, כמו שאמרנו, הבירוקרטיה וכל צורת ההתנהלות.

נסים ציוני: אני יכול לומר שמתוך מחזור הפעילות של פתחון לב, שני אחוזים בלבד היו תמיכות מהממשלה.

נסים ציוני: אנחנו די קרובים בהחלטת הנהלה לומר תודה רבה, לא רוצים את שני האחוזים האלה.

נסים ציוני: גם כך יש לנו איזשהו קושי שלא נעלה אותו כאן עכשיו, אבל אלה בסך הכול שני אחוזים.

נסים ציוני: החלק השני הוא לתת פתרון ברמה הלאומית.

נסים ציוני: בישיבה הקודמת סיפרתי על מהלך שארגון פתחון לב עשה בשנת 2000, כאשר אחרי כשנה וחצי שהיינו באוויר מבחינת פעילות, הקמנו אוהל מחאה מול משרד ראש-הממשלה.

נסים ציוני: היו לנו שתי דרישות לממשלה אהוד ברק - הבנו שעם חלוקת המזון לא נפתור את הבעיה – כאשר הדרישה הראשונה הייתה לתת מענה בטווח הקצר.

נסים ציוני: כל מי שטוען שהוא רעב, שמדינת ישראל, שהיא מעצמה טכנולוגית עם הישגים גדולים מאוד בעוד תחומים, תאתר את האנשים האלה ותדאג לתת להם מזון.

נסים ציוני: כלומר, קודם כל לתת מענה מיידי.

נסים ציוני: לא יתכן שאימהות ילכו לישון רעבות וישלחו ילדים רעבים לבית הספר.

נסים ציוני: אגב, זה קורה גם היום.

נסים ציוני: יש לנו קורסים של המרכז החינוכי ומתחננים אלי שנמצא מסעדה או קייטרינג שייתן ארוחת צהרים לילדים האלה ומדגישים ואומרים לי שארוחת הצהרים בכל הקורסים היא גם מקום לגיבוש הקבוצה ולפיתוח ערכים של שיתוף ואחדות, אבל אומרים לי שאם לא נביא אוכל לקבוצה הזאת, הם רעבים.

נסים ציוני: אז רצינו מענה מיידי מראש-הממשלה דאז אהוד ברק.

נסים ציוני: הדרישה השנייה הייתה שיעשו מהלך ברמה הלאומית, שיקימו ועדה שתפעל עם לוחות זמנים מוגדרים.

נסים ציוני: גם אני כועס כמוך כאשר מקימים ועדות ומסקנות הביניים מוגשות מאוד באיחור.

נסים ציוני: אחרי שישבנו 10 ימים בשביתת רעב, ראש-הממשלה נפגש אתנו בלשכתו ולמחרת הוא הגיע אל אוהל המחאה והודיע מול המצלמות שהם מקבלים את הבקשות של פתחון לב ויפעלו לעשות תוכנית יחד עם ארגון פתחון לב כדי להפיץ את הפעילות על פני כל מדינת ישראל.

נסים ציוני: לדבריו פתחון לב יביאו את הידע המקצועי והממשלה תיתן את התקציבים.

נסים ציוני: במישור השני של הקמת ועדה שתיתן באמת טיפול שורש – ואלו שני הדברים, מתן מענה מיידי ולתת טיפול שורש לבעיה – הוא הבטיח שהוא יתחיל לפעול.

נסים ציוני: מי שבעצם טרפד את הנושא היה דוד לוי שנפגע ממשהו, לקח את הרגליים ועזב.

נסים ציוני: אחרי כן ש"ס לא הסתדרו ופרשו והם היו אז סיעה די גדולה בקואליציה, ואז אהוד ברק נכנס למצב שבשיחה אישית אתי, כאשר שאלתי מה קרה שהתהליכים נעצרים ויש עיכובים, אמר לי שהוא כבר לא יכול, הוא עסוק בהצלת הקואליציה, הוא גם נסע לוועידת שארם אם חוסני מובארק, ואנחנו שהיינו קרובים לגעת באור, דבר לא יצא.

נסים ציוני: כולם יודעים שצריך להשקיע בחינוך, צריך לתת משכורות טובות למורים, שמורה יקבל משכורת התחלתית בסכום של 10,000 נטו, וגם אם בעוד 15 שנים נראה את התוצאות, מדינת ישראל תרוויח.

נסים ציוני: זה דבר שאפשר לפתור אותו.

נסים ציוני: יש דברים שהם כישלונות שלנו, אבל יש דברים ששייכים לבורא עולם ובהם אנחנו לא יכולים להתערב.

נסים ציוני: בדברים שהם בשליטה שלנו אנחנו צריכים להזיז אותם קדימה.

נסים ציוני: הייתי שמח אם היה נרשם בפרוטוקול שמישהו ירים את הדגל כאן בבית המחוקקים ויפטור את העמותות מנושא הארנונה.

נסים ציוני: אתמול חתמתי על משכורות ופשוט השתגעתי.

משה לבקוביץ: היה סעיף של מוסד בשירות הציבור שפטור מתשלום ארנונה.

משה לבקוביץ: בלשון החוק המנדטורי הוזכרו בתי תמחוי.

משה לבקוביץ: אנחנו מחזיקים מחסני ציוד, אבל המדינה דורשת מאתנו היום קרוב ל-5.5 מיליון שקלים לשנה.

נסים ציוני: זה אבסורד.

נסים ציוני: חתמתי על שיקים עבור ארנונה לעיריית ראשון, על שיקים עבור ארנונה לעיריית אזור, על שיקים עבור ארנונה מרכז שלנו בכרמיאל, יש לנו מרכז סיוע בתל-אביב, יש לנו מרכז סיוע באור-יהודה.

נסים ציוני: יש לנו הנחה.

סופה לנדבר: אתם מציעים בחקיקה לתת הנחה לעמותות האלה.

נסים ציוני: יש הנחה.

נסים ציוני: אם לא הייתה הנחה, לא היינו יכולים לעבוד.

משה לבקוביץ: נתניהו בשנת 2003 שינה בחוק ההסדרים את החוק המנדטורי וקבעו מדרג של 6 אחוזים, 12 אחוזים, 24 אחוזים, 33 אחוזים, ומשנת 2006 אנחנו נמצאים בסכום המרבי שהוא 33 אחוזים.

משה לבקוביץ: לגופים שיש להם אלפי מטרים, 33 אחוזים, זה ים כסף.

משה לבקוביץ: אנחנו מדברים על מחסן שנותן שירות אך ורק לאנשים נזקקים שנופלים משירותי הרווחה.

משה לבקוביץ: זה בעצם כמו מחסן מל"ח של העירייה ואין שום סיבה לקבל מאותה עירייה שאנחנו עוזרים לה עיקול על חשבון הבנק בגלל חובות מצטברים של ארנונה.

נסים ציוני: קיבלתם הוצאה לפועל?

נסים ציוני: גם אנחנו.

משה לבקוביץ: פעם אחת?

משה לבקוביץ: אני השנה רצתי 17 פעמים להוריד הוצאות לפועל מטעם העיריות על הבנקים.

סופה לנדבר: הטיפול בארנונה, הוא רעיון מצוין לחקיקה.

נסים ציוני: בעניין של הארנונה, כאשר מעבירים חוק כזה, צריך לבדוק שהעמותה באמת מקיימת פעילות בפועל כדי שמישהו לא ייתן מחסן של אלפיים מטרים לעמותה ויגלגל את הארנונה על העמותה.

משה לבקוביץ: דרך אגב, העיריות לא מאשרות את זה, אלא מי שמאשר הוא הממונים על המחוזות של משרד הפנים שבודקים את הנהלים שהם מאוד מחמירים והם באים פיזית לבדוק את המקום.

סופה לנדבר: אתה מציע שבחקיקה יינתן פטור מארנונה וממס מעסיקים לעמותות.

נסים ציוני: בדיוק.

משה לבקוביץ: להחזיר את סעיף 5(י) למתכונתו המקורית.

משה לבקוביץ: סעיף 5(י) מדבר על מוסד בשירות הציבור כמו בתי תמחוי וגופים וולנטריים שזו ההגדרה שלנו.

סופה לנדבר: זה בחוק ההסדרים?

משה לבקוביץ: השינוי נעשה בחוק ההסדרים בשנת 2003.

משה לבקוביץ: בספטמבר 2003 נתניהו שינה את חוק ההסדרים רטרואקטיבית מתחילת השנה.

נסים ציוני: ביקשנו וקיבלנו מחסן באזור רמלה מחברה שנקראת מבני תעשייה שתורמת שטחים כמעט לכל מי שיושב כאן.

נסים ציוני: מי שצריך ולא יודע על כך, שיפנה אל החברה שיש לה לב חם ופתוח.

נסים ציוני: קיבלנו שם מחסן והחזקנו שם במשך 3 שנים דברים של פתחון לב, אבל פתאום נדרשנו לשלם 180 אלף שקלים לארנונה.

נסים ציוני: פנינו ואמרנו שלפחות יכניסו אותנו למסגרת ההנחות, אבל אמרו לנו לא כי החוק אומר שהם צריכים לוודא שהפטור מארנונה ניתן לפעילות שהיא מיועדת בעיקרה לתושבי העיר.

נסים ציוני: אמרתי שאנחנו נמצאים בכרמיאל, נמצאים בראשון לציון ומחזיקים את המחסן הזה כדי לתמוך בשני מרכזי הסיוע.

נסים ציוני: לא קיבלנו הנחה.

נסים ציוני: נשאלנו כמה משפחות מרמלה מגיעות אלינו, ואחרי בדיקה הסתבר לנו שמגיעות כ-15 משפחות.

נסים ציוני: אנחנו נותנים כל חודש ל-4,000 משפחות, אבל לא עניין אותם כלום.

נסים ציוני: זה אומר הרבה כעס ובזבוז אנרגיות וזאת במקום ניהול הארגון.

נסים ציוני: בסוף שילמנו את כל הכסף כי לא היה עם מי לדבר.

נסים ציוני: כשאנחנו קונים דברים ושירותים לארגונים שלנו, אנחנו משלמים מע"מ ואנחנו לא מזדכים עליו.

נסים ציוני: זה אבסורד.

נסים ציוני: השאלה אם אפשר לטפל גם בעניין הזה.

נסים ציוני: הדבר הנוסף הוא מס שכר שמושת עלינו ואני חושב שהוא בגובה של כ-4 אחוזים.

סופה לנדבר: העמותה לא מקבלת החזר של מע"מ.

נסים ציוני: ברגע שאני קונה ממך מוצר שעולה נניח אלף שקלים, תני לי אותו באלף שקלים ואל תיקחי ממני מע"מ.

נסים ציוני: זאת אומרת, הסוחרים צריכים שיהיה חוק מדינה שאומר שאם מגיע ארגון הומניטרי, הוא לא משלם מע"מ.

נסים ציוני: כמו באילת שם לא גובים מע"מ מעמותות.

משה לבקוביץ: גם שם רוצים להוריד את זה.

שלמה נקווה: זה לא צודק כי את לוקחת ממני את המע"מ ואני לא מזדכה עליו.

נסים ציוני: אנחנו עוזרים למדינה כל הזמן, וזה בסדר, צריך לעזור, באנו ממקום של לעזור ולא ממקום של ביקורת.

נסים ציוני: בכלל אני נגד ביקורת.

נסים ציוני: גם בישיבה הקודמת אמרתי שהכי קל לשבת על הגדר ולומר משרד הרווחה, משרד הפנים, משרד המשפטים, אבל נראה מי מוכן להיכנס לכיסאו של שר הרווחה.

סופה לנדבר: אני מבינה שאנחנו צריכים לעשות שינוי בחקיקה שנעשתה בחוק ההסדרים של שנת 2003.

נסים ציוני: לא, זה לגבי ארנונה.

סופה לנדבר: אנחנו נחוקק חוק הטבות לעמותות.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לשנות בנושא הארנונה, בנושא המע"מ ומס מעסיקים.

משה לבקוביץ: האוצר הודיע השנה שמסוף השנה הזאת הוא יוריד – בהתחלה זה נשמע לי בדיחה של פורים – מס מעסיקים של העמותות לעמותות בירושלים.

סופה לנדבר: למה בירושלים?

משה לבקוביץ: לא יודע.

נסים ציוני: כי אין רעבים בתל-אביב.

משה לבקוביץ: הודיעו לרשם העמותות שהולכים להעביר את הכתובת לירושלים.

נסים ציוני: אם כן, דיברנו על הנושא של מתן מיידי לאנשים שצריכים אוכל וסיוע.

נסים ציוני: דיברנו על שלוש בעיות שנרשמו – ארנונה, מע"מ ומס שכר – ואני רוצה לסיים ולומר שצריך לעשות איזשהו איחוד כוחות תוך ויתור על אגו ואינטרסים, כי גם אצל ארגונים הומניטאריים יש הרבה אגו ואינטרסים, כאשר חלקם לגיטימיים.

נסים ציוני: זה רוצה מהתורם את הכסף והשני רוצה מהתורם את הכסף, אבל צריך לשים את זה באמת בצד ולאחד כוחות.

נסים ציוני: כשאני קורא את המכתבים שכתבתי לראש-הממשלה לפני שבע שנים, אני לא מאמין.

נסים ציוני: כתבתי אותם ממקום של ביקורת וכעס, אבל עכשיו אני אומר שלא צריך לבוא מהמקום הזה אבל כן לבוא עם סוג של נחישות.

נסים ציוני: אמרתי כבר שהבג"ץ שהגיש ארגון לתת הוא מצוין ואמרתי שאנחנו מוכנים להיות חלק.

הילי זיו: הוא של כולם.

נסים ציוני: אמרתי שאתם תהיו בפרונט ואנחנו נסתדר בשורה מאחורה.

נסים ציוני: אנחנו לא צריכים את הקרדיט, אבל צריך לפעול אולי תחת כנפיך באומץ, לעשות תוכנית שגם אם היא תיקח 15 שנים לפחות נראה אז את התוצאות שלה.

נסים ציוני: נשקיע בחינוך, נעודד מגזרים שלפי דעתי אנחנו כחברה ישראלית מנצלים אותם.

נסים ציוני: מורים ומורות הם עם מנוצל, אחיות ורופאים הם עם מנוצל, שוטרים הם עם מנוצל, כבאים, אנשי מגן דוד אדום, אלה שכבות מנוצלות, כל אלה שעוסקים בהשלטת חוק במדינה מנוצלים, אנחנו עם שלצערי, אם יוציאו מכאן את המשטרה ואת הפרקליטות ואת בתי המשפט, תוך שבוע ימים אנחנו אוכלים אחד את השני ברחובות.

נסים ציוני: את כל אלה צריך לחזק, לעשות תוכנית, להסתכל קדימה באומץ ושיהיה ראש-ממשלה שאת תובילי אותו ואת תדרשי ממנו.

נסים ציוני: תאמרי לו שיתחיל היום, גם אם הוא לא יהיה ראש-ממשלה בעוד שנתיים או בעוד חמש שנים, אבל שיתחיל עם זה ושמו יהיה כתוב באותיות זהב על כותל ההיסטוריה של מדינת ישראל כזה שפעל למען אינטרס לאומי אמיתי ולא למען אינטרס רגעי.

נסים ציוני: בחזית הזאת לפחות בואו ננצח.

חנן ארליך: אני לא אתייחס לנושאים שעלו כאן לגבי שינויי חקיקה.

נסים ציוני: זה בדיוק מגרש המשחקים שלך.

חנן ארליך: לא.

חנן ארליך: משרד המשפטים מכיל הרבה מחלקות והרבה תחומים ולא כל אחד מעובדיו בקי בכל אחד מהתחומים, אבל אני מתאר לעצמי שכאשר יהיה דיון ענייני בנושאים האלה, משרד המשפטים יהיה שותף בכיר.

חנן ארליך: אני רוצה להתייחס לנושא התמיכות שהוזכר כאן.

חנן ארליך: באופן כללי צריך להפריד בין מבחני התמיכה לבין תקציב התמיכה.

חנן ארליך: תקציב התמיכה הוא תקציב שהמשרד הממונה קובע ויש תמיכות כידוע לרוב רובם של משרדי הממשלה והם בנושאים שונים ומגוונים.

חנן ארליך: המשרד הוא זה שמקציב את הכספים לצורך התמיכה.

סופה לנדבר: זה ברור.

סופה לנדבר: משרד הרווחה אומר שיש לו דרישות שמימון עמותה צריך להיות חצי שלו וחצי של העמותה אבל אתם אומרים שזה צריך להיות בסך הכול 25 אחוזים.

חנן ארליך: נבחין בין התקציב לבין מבחן התמיכה.

חנן ארליך: משרד הרווחה לצורך העניין הוא כמו כל משרד אחר והוא יכול להחליט שתקציב התמיכות שלו לקמחא דפסחא יהיה 50 מיליון שקלים אבל כמובן שזה יבוא על חשבון דברים אחרים שאולי הם לא פחות חשובים.

חנן ארליך: מטרת המבחנים – על פי חוק יסודות התקציב, סעיף 3(א) לחוק יסודות התקציב – להבטיח שאותו תקציב שניתן לצורך תמיכה בסוג מסוים של פעילות – במקרה שלנו בית תמחוי, סל מזון לקמחא דפסחא – יחולק באופן שוויוני לגופים שעוסקים בכך.

חנן ארליך: המטרה הנוספת היא שהוא יחולק באופן שיבטיח שהוא יגיע ליעדו.

חנן ארליך: זאת אומרת, המטרה במבחנים להבטיח – ובהתאם לכך משרד המשפטים נותן את הייעוץ ומאשר את המבחנים בפועל – שזה יגיע לגופים שמבצעים את הפעילות באופן הטוב והראוי.

חנן ארליך: אם תמיכה תינתן אבל היא תתפזר בין מאות גופים שהפעילות שלהם רק התחילה ומיד תסתיים או שהבסיס הכלכלי שלהם הוא כזה שהם עומדים להתפרק, התמיכה תלך לאיבוד.

סופה לנדבר: אני מנסה להבין אבל לא מבינה מה אתה מנסה לומר לי.

סופה לנדבר: נמצאות כאן עמותות שהשקיעו את הזמן ואת הכישרון שלהן להביא את התרומות ולהעביר אותן לאנשים.

סופה לנדבר: אלה עמותות שגם אני ביקרתי אצלן וראיתי מה הן עושות.

סופה לנדבר: אף אחד לא יכול לספר לי שיש פה מישהו שמנצל מצב.

סופה לנדבר: אלה עמותות כשרות, אלה עמותות טובות ואלה אנשים שעושים מה שהמדינה צריכה לעשות.

סופה לנדבר: גם אני יושבת-ראש עמותה ואני מחלקת מחמאות לא סתם אלא משום שראיתי אותן בפעילות.

סופה לנדבר: הגענו לעמותות שהן עמותות טובות מאוד.

סופה לנדבר: תסביר לי למה יש בירוקרטיה.

סופה לנדבר: אתה אומר שאלה התקציבים של משרד הרווחה, ואני לא אומרת שהתקציבים הם נמוכים.

סופה לנדבר: אני מקווה שהשר הרצוג ישתדל להגדיל את התקציבים לצורך הפעילות הזאת.

סופה לנדבר: אני עכשיו מדברת על אותה בירוקרטיה שקיימת.

חנן ארליך: התקציב הוא אותו תקציב.

סופה לנדבר: יש תקציב.

חנן ארליך: אם התקציב לא מגיע לעמותות האלה, זה אומר שהוא מגיע לעמותות אחרות.

חנן ארליך: מי שמקבל בסוף, הנזקק שמקבל בסוף, הוא יקבל את הכסף.

חנן ארליך: כלומר, אנשים יקבלו, אולי לא באמצעות העמותה הזאת אלא באמצעות עמותה אחרת.

חנן ארליך: למדינה אין אינטרס שדווקא עמותה מסוימת תעשה את הפעילות ולא תעשה אותה עמותה אחרת.

חנן ארליך: אדרבה, המדינה צריכה לראות שכל העמותות שמתאימות לפעילות הזאת, התמיכה בסופו של דבר תגיע לאנשים.

חנן ארליך: נקודה שעלתה בישיבה הקודמת הייתה ועדת העיזבונות.

חנן ארליך: עלתה הצעה שוועדת העיזבונות תגדיל את הסכום שהיא נותנת למשרד הרווחה לשם חלוקה.

חנן ארליך: כפי שכתבתי במכתב ששלחתי לך, הסמכות היא בידי אותה ועדת עיזבונות ואנחנו רק מאשרים את התבחינים שהם קובעים, שזה יהיה שוויוני וכיוצא בכך.

חנן ארליך: הסברתי במכתב שהוועדה יכולה להגדיל את סך אחוז החובה.

חנן ארליך: כמובן שהם יכולים כל שנה להחליט שהם נותנים סכום יותר גדול.

חנן ארליך: חבל שלא נמצא כאן נציג של ועדת העיזבונות שהיה צריך להיות שותף לדיונים הללו.

חנן ארליך: בכל אופן, חשוב לומר – ואת זה לא כתבתי במכתב כי לא הייתי מודע לכך – שיש כוונה מצד ועדת העיזבונות להגדיל את האחוז, ניסוח השינוי אומר שהאחוז יהיה 10 אחוזים אבל לא פחות מ-2 מיליון שקלים בשנה ולא יותר מ-4 מיליון שקלים בשנה.

חנן ארליך: זה התיקון המוצע וזה בתהליך שצריך להיות מאושר על ידי שר המשפטים.

יוכי אילוז: לא יותר מ-10 אחוזים מתקציב הרווחה.

יוכי אילוז: פעם דיברנו על 3 אחוזים מכלל כספי העיזבונות.

חנן ארליך: לא.

חנן ארליך: 10 אחוזים מכלל כספי העיזבונות אבל לא יותר מ-4 מיליון.

חנן ארליך: נכון שכאן אנחנו יושבים ודנים בנושא מסוים, אבל צריך להבין שיש עוד הרבה צרכים.

סופה לנדבר: תסביר לי איך אתם עומדים להקל על העמותות.

סופה לנדבר: הרי הדרישות והקריטריונים הם כאלו שהעמותות לא עומדות בהם.

סופה לנדבר: השרים במשרד המשפטים, משרד הרווחה ומשרדים אחרים יושבים באותה ממשלה אבל כל אחד חי באי הבודד שלו.

סופה לנדבר: תסביר לי למה זה קורה כך.

סופה לנדבר: תסביר לי למה אתם לא מרכזים את הדברים כדי להקל.

סופה לנדבר: שמעת מה העמותות צריכות, והשאלה היא איך אתם מקלים עליהן.

חנן ארליך: אני חושב שהבעיה המרכזית של העמותות היא לא כל כך הבירוקרטיה אלא בסופו של דבר הגדלת התקציב שזה נושא ששייך למדיניות הממשלה והיא הכתובת.

חנן ארליך: כך אני מתרשם.

נסים ציוני: כאשר אתה אומר ממשלה, אתה מתכוון למשרד האוצר.

חנן ארליך: כן.

יוכי אילוז: תרשה לי לתת לך כמה דוגמאות למבחני התמיכה שכאן אנחנו חושבים שאפשר היה להקל.

יוכי אילוז: אני מקבלת מהעמותות שאושרו בוועדת תמיכות דיסקטים עם נתוני המקבלים, שם, תעודת זהות, הכנסה, הכנסה כללית של המשפחה, ואז המערכת שלי בודקת מול מרשם התושבים שאכן האנשים האלה חיים והיא עושה פעולת חילוק בין ההכנסה למספר הנפשות ובודקת האם זה מתאים לטבלת סף העוני.

יוכי אילוז: אומרת לי העמותה שהאדם הזה מקבל שקל יותר, אבל אצלי הוא נופל ואני לא מתקצבת אותו.

יוכי אילוז: אני חושבת שאכן אנחנו צריכים להתבסס על רשימות שמיות של אנשים שמקבלים מהעמותה ולבדוק שאכן הם קיימים במרשם התושבים ולקבל הצהרה על הכנסותיהם.

יוכי אילוז: אם הם מקבלים מאגף הרווחה, אנחנו צריכים להסתפק בזה ולא צריך לעשות את הבדיקות.

יוכי אילוז: בוועדת התמיכות אנחנו לוקחים את המאזן המבוקר האחרון ובודקים את אחוזי ההוצאה שלהם למטרות צדקה וחסד.

יוכי אילוז: חסר חצי אחוז, חסרים אלף שקלים, החשב עומד על זה והוא אומר לי שהוא לא עובר על הכללים ואז העמותה נפסלת וזו עמותה שיש לה 60 אחוזים הוצאות למטרות צדקה וחסד.

יוכי אילוז: אני חושבת שעמותה שעוסקת בסיוע לנזקקים, יכולה לעבור ועדת תמיכות.

נסים ציוני: את לא מדברת על הוצאות הנהלה וכלליות.

יוכי אילוז: הוצאות הנהלה וכלליות, זה משהו אחר.

יוכי אילוז: אנחנו מחשבים ממש סעיפי הוצאה לנזקקים.

יוכי אילוז: אני מדברת על מבחני התמיכה כאשר מאשרים לעמותה קבלת תמיכה למשל לקמחא דפסחא.

יוכי אילוז: כאן אני חושבת שהיה אפשר לרדת קצת באחוזים ולהקל בדיווחים.

יוכי אילוז: יש לי עמותות שמקבלות 3,000 ו-5,000 שקלים על כמות קטנה של סלים אבל היא צריכה לקחת רואה חשבון ולשלם לו כסף רק כדי למלא את הטפסים לקבלת הכסף וזה לא הוגן.

יוכי אילוז: אם אני הייתי תורמת לעמותה, לא הייתי רוצה שהכסף שלי ילך לרואה חשבון אלא שיגיע לאותו נזקק.

יוכי אילוז: זה קטע שלא קשור למשרד המשפטים אלא למשרד האוצר.

יוכי אילוז: צריך להקל עליהם יותר בדיווחים.

יוכי אילוז: צורת הדיווח נבנתה בהתאם לדיווח.

יוכי אילוז: על פי מבחני התמיכה נבנה הדוח.

יוכי אילוז: אני שולחת מפקח שלי שהולך לראות את בית התמחוי ובודק את הרכב המזון, בודק תעודת כשרות, רישיון עסק, הוא סופר את המנות ורואה אם ההצהרה שאנחנו מקבלים אכן היא נכונה.

יוכי אילוז: לאחר מכן הוא ממלא דוח ואני חושבת שזה לא הוגן כאשר אני דורשת ממנו למלא דוח חשבונאי שלא עולה כסף.

יוכי אילוז: זה קטע שאולי צריך לדון בו עם החשב הכללי ועם משרד המשפטים אבל זה נבנה על סמך הקריטריונים.

יוכי אילוז: אם תהיה הקלה בקריטריונים, תהיה הקלה בדיווח.

סופה לנדבר: אתם יכולים להקל בקריטריונים?

חנן ארליך: אני אחזור לתשובה העקרונית שלי.

חנן ארליך: ברמה של העמותה הבודדות, אם היא לא זכאית, היא לא תהיה זכאית ומבחינתה זה מעורר קושי וזה ברור.

חנן ארליך: ברמה הכללית, התקציב לא נעלם וחוזר לאוצר אלא הוא פשוט מתחלק בין העמותות האחרות.

חנן ארליך: בסופו של דבר הנזקק יקבל.

סופה לנדבר: איך אנחנו מקלים על עמותות בקריטריונים?

משה לבקוביץ: כל שנה יש יותר עמותות שמגישות או פחות עמותות שמגישות?

יוכי אילוז: פחות.

משה לבקוביץ: יש לי חומר אצל רואה החשבון שחודש וחצי עבר והוא עדיין לא מצא זמן לטפל בו.

משה לבקוביץ: חוץ מזה שהוא רוצה עבור זה כסף, אין לו זמן.

משה לבקוביץ: כל שנה נוספים עוד שלושה-ארבעה עמודים, כאילו אנחנו מקימים כור גרעיני נוסף.

נסים ציוני: אם הפקידה שלו טועה, הלך לך כל הכסף.

משה לבקוביץ: אף אדם ממוצע לא יכול למלא דבר כזה.

משה לבקוביץ: גם רואה החשבון שלי מעביר את זה לרואה חשבון אחר כי הוא לא יודע איך למלא את הטופס הזה ולא מבין מי ממציא את הדברים האלה.

משה לבקוביץ: הוא נותן את זה לרואה חשבון שמכין את המאזן השנתי וגם אצלו זה שוכב.

שלמה נקווה: יש מזל שהדיון הזה לא בשידור חי שהאנשים העניים יכולים לראות איך מדברים עליהם כאן.

שלמה נקווה: המזל שהוא לא בשידור חי בחוץ לארץ, שיראו הגויים איך מתנהגים אל העניים בארץ הקודש.

שלמה נקווה: אנחנו מתיימרים להיות אנשים טובים.

חנן ארליך: למה אתה מתכוון?

שלמה נקווה: תקל עלינו.

שלמה נקווה: אתה צריך לרדוף אחרינו ולשאול מה אנחנו צריכים.

שלמה נקווה: אתם באים עם כל הסעיפים האלה ועם הבירוקרטיה.

שלמה נקווה: אתם עושים לנו את החיים קשים במקום לעזור לנו ולרדוף אחרינו ולא אנחנו אחריכם.

נסים כהן: אנחנו נותנים מענה להרבה ערים בארץ.

נסים כהן: כרגע יש לנו פרויקט של מתן ילקוטים.

נסים כהן: יש לנו בשלומי מחסן ענק, קו ייצור חשמלי בו מכינים קרטונים, אנחנו לא עושים פרסום, אין תקשורת ואין אצלנו משכורות חוץ מפקידה אחת שמקבלת שכר.

נסים כהן: כשאתה פונה לקרנות, אין ברירה, הן רוצות שנמלא טפסים.

נסים כהן: אם נפסל מישהו בגלל טעות של קלדנית, אותה משפחה לא מקבלת.

נסים כהן: אם אני פונה לרווחה ומבקש רשימות, והיא הבטיחה למשפחה מסוימת שהיא תקבל, אבל בסוף היא לא מופיעה ברשימה והיא לא מקבלת.

נסים כהן: זה אמור לגבי משפחות רבות.

נסים כהן: אנחנו נותנים ומשתדלים לתת לכולם.

נסים כהן: בפסח חילקנו כמעט 22 אלף מנות בכל רחבי הארץ.

נסים כהן: יש לנו רשימות מהרווחה ואנחנו עובדים אך ורק עם הרווחה.

נסים כהן: אני לא עובד מול האדם עצמו.

נסים כהן: אני נותן לרווחה והם מחלקים את זה מול הרשימות שלהם.

נסים כהן: אני לא מחלק לאדם עצמו.

נסים כהן: אנחנו לא מסוגלים לעמוד בזה כי אף אחד מאתנו לא מקבל משכורת אלא כולנו בהתנדבות מלאה ועושים זאת למעלה משמונה שנים.

נסים כהן: בפסח האחרון חילקנו 22 אלף מנות.

קריאה: תבורך.

נסים כהן: בתקופת המלחמה היו לי מחסנים גדולים מאוד של מזון, סחורה בשווי של כמעט 10 מיליון שקלים, ואפילו נפלה קטיושה במחסן שלנו וגם בבית שלי במושב יערה נפלה קטיושה.

נסים כהן: עכשיו, כאמור, אנחנו בפרויקט ילקוטים יחד עם מספר חברות כאשר אנחנו אורזים את הילקוטים ומביאים את הילקוט ארוז.

נסים כהן: על הילקוט לא כתוב כלום וזאת כדי שהילד ידע שאימו קנתה לו.

נסים כהן: יש מחיר סמלי שאמורים לשלם עבורו.

נסים כהן: אני עובר הרבה עם קרנות וכשאני מתחיל להעביר את הרשימות כל הזמן מפנים אותי ולהמציא מסמכים.

נסים כהן: על כל דבר מבקשים מאתנו טפסים.

נסים כהן: חברת הכנסת סופה לנדבר ביקרה אצלנו.

נסים כהן: היום יש לנו מחסנים שלנו דרך מבני תעשייה, אבל אני משלם שכירות וגם ארנונה.

נסים כהן: צריך להקל עלינו.

נסים כהן: צריך להקל על העמותות האלה כדי שנוכל לתת.

נסים כהן: במקום שאני אשלם לפקידה או למגייס כספים – אמנם אנחנו עושים זאת בהתנדבות – אני אוכל לתת לעוד משפחה.

נסים ציוני: ממה אתה מתפרנס?

נסים ציוני: אני אומר לך למה אני שואל, כי אולי תלמד אותי ואני אעשה אותו הדבר.

נסים כהן: אני עובד בכנסת.

נסים ציוני: וכך אתה מצליח לנהל את העסק?

נסים ציוני: כל הכבוד.

נסים כהן: אני גר במושב יערה בצפון.

נסים ציוני: כל הכבוד.

נסים ציוני: אני עזבתי עסק שגלגל 100 אלף דולר בחודש כדי לעשות את הפעילות הזאת.

נסים כהן: קיבלנו הרבה מזון ואני עוזר גם לעמותות אחרות.

נסים כהן: מפעל מילוז תרם לי כמות אדירה של רסק עגבניות.

נסים ציוני: איפה אתם יושבים?

נסים כהן: בשלומי.

נסים כהן: אני אומר שצריך להקל על העמותות האלה כדי שנוכל לעזור למשפחות.

נסים כהן: אני חושב שגם משרד האוצר צריך להיות כאן וצריך לתת לנו יותר תקציבים, אבל גם זה צריך להיעשות בפיקוח.

נסים כהן: אני יודע שבוועדת הכספים של הכנסת רצו לוותר על נושא קונטיינרים לנזקקים.

נסים כהן: אני יכול לומר לכם שהבוס שלי לא הסכים וכל הכבוד שהוא עשה את זה כי אחר כך מנהלי העמותות יכלו להיכנס לבית הסוהר.

נסים כהן: אני מייבא לבד את הילקוטים ואני משלם גם את האגרה.

נסים כהן: צריך לפטור אותנו מארנונה וצריך להיות פטור מס מעסיקים למי שמשלם משכורות.

נסים כהן: כשאני פונה לגוף שתתרום לעמותה שיתרום מקרן צדקה שלו אומרים לי שאני מוציא כך וכך עבור משכורות או עלות לרואה חשבון ועורך-דין.

נסים כהן: למה אני צריך להציג את זה?

נסים כהן: אני מראה לו שאני משלם 12 או 13 אלף שקלים לשנה לרואי חשבון, כי גם שם חלק מהשכר מהווה תרומה, ואז הגוף הזה כן מוכן לתרום.

נסים כהן: עורך-הדין שלי עובד בחינם.

משה לבקוביץ: אני משלם 40 ומשהו אלף שקלים לרואה חשבון עבור מאזן.

נסים כהן: לנו אין את ההוצאה הזאת.

נסים כהן: השתתפתי פעם בכנס שלכם וביקשתי את הטפסים של ארגון לתת.

נסים כהן: באה רשות מקומית באזור שלי ואמרה שהיא רוצה שכל מה שאני מקבל מארגון לתת, שאתן לשלומי.

נסים כהן: אנחנו נותנים גם במועצות מקומיות אחרות אבל הם רוצים את השליטה.

נסים כהן: כלומר, אם מדובר ברווחה של ישוב מסוים, היא רוצה לדעת מה תיתן לה בתמורה למכתב מסוים שהיא תיתן לך.

נסים כהן: אני אומר לה שאני נותן לעוד מקומות.

סופה לנדבר: זה נקרא שוחד?

נסים כהן: לא יודע.

נסים כהן: דיברתי עם משפחה בעמנואל ויש לה רכב משנת 1986 – הורידו לה את קצבת הילדים.

נסים כהן: אני גר במושב יערה ליד גבול הלבנון, לשם מגיע אוטובוס שלוש פעמים ביום.

נסים כהן: אדם בלי רכב לא יכול לצאת מהמקום הזה.

סופה לנדבר: העברנו חוק לגבי הבטחת הכנסה.

נסים כהן: אני דיברתי עם מנהלת הבטחת הכנסה של נהריה.

סופה לנדבר: מתי זה היה?

נסים כהן: בשלושת השבועות האחרונות.

נסים כהן: היא אמרה לי שאדם שמקבל הבטחת הכנסה, אסור לו לנהוג.

נסים כהן: השבוע דיברתי עם אברך שמחזיק את המכונית של אבא שלו והם לא מוותרים.

סופה לנדבר: שינינו את החקיקה.

סופה לנדבר: אני אעביר לך את החוק החדש.

נסים ציוני: אולי כדאי שנשקיע איזשהו מאמץ באחדות שהצעתי כדי להניע מהלך ברמה הלאומית ואז אולי חלק גדול מהדיון הזה בכלל לא יתקיים.

סופה לנדבר: אני חושבת שיש היגיון בדבריך.

משה לבקוביץ: במלחמה חיברנו 87 גופים ועמותות.

משה לבקוביץ: מה שנסים אומר, זה דבר נכון מאוד.

משה לבקוביץ: מספיק שהגופים הגדולים יתאחדו לחזית אחת.

נסים ציוני: זה לא יכול לבוא מאתנו אלא רק מחברת הכנסת לנדבר.

נסים ציוני: כאשר היא תבוא לארגון מסוים והיא תאמר לו שהוא מוזמן לפורום שיאחד כוח כדי לפנות ביחד אל הממשלה, אם הגוף הזה לא ירצה להצטרף, הוא יקבל בראש כי יש פה הרבה גופים שכל אחד רוצה להיות זה שהרים את הדגל.

נסים ציוני: צריך להיות מישהו שיארגן את זה.

נסים ציוני: אז כל הארגונים יבואו ואת תובילי את זה.

נסים ציוני: אם מאיר פנים יהיו יחד עם חברת הכנסת לנדבר, ועם ארגון לתת יהיה אתה, ארגון הנכים יהיה אתה, פתחון לב יהיה אתה ועוד כמה ארגונים מובילים – זאת מסה קריטית שיכולה להתחיל לעשות תהליך.

נסים ציוני: זה אפקט הפרפר כאשר זה מתחיל עכשיו ובעוד 15 שנה נביא ישועה לאנשים האלה.

סופה לנדבר: את זה אנחנו צריכים ליצור.

נסים ציוני: אם את אומרת כן, קדימה.

סופה לנדבר: אני אגיד לך עוד מעט.

נסים ציוני: נמצאים כאן אנשי חב"ד שעושים עבודה מדהימה.

נסים ציוני: גם גוף כמו חב"ד צריך להיכנס לכוח הזה ואני אומר לכם שיהיו תוצאות.

נסים ציוני: אז העבודה של משרד הרווחה בנושא הזה תהיה יותר קלה.

נסים ציוני: אני חייב לספר סיפור אישי.

נסים ציוני: הייתי עם משפחה שמקבלת אצלנו סיוע ולרוע מזלה אירע סכסוך בין הבעל לאישה.

נסים ציוני: הלכתי לבית המשפט ללוות אותם וראיתי איזה עבודה עושה שם משרד הרווחה שאנחנו בכלל לא יודעים עליה.

נסים ציוני: יש להם שירות מיוחד שלוקח את האבא ועושה גישור עם האימא.

נסים ציוני: הם מטפלים בכל כך הרבה דברים אבל הם צריכים לטפל גם בבעיות אחרות ולגרום לכך שלא יהיו אנשים רעבים.

נסים ציוני: לפי דעתי יש לנו כאן

נסים ציוני: מספיק כוח כדי לייצר את המהלך הזה ולייצר את זה לא כך שהוא ימוסמס בוועדות ובמסקנות ביניים.

נסים ציוני: אנחנו יודעים בדיוק מה צריך לעשות ויש המון כסף למדינה.

נסים ציוני: אני מצטרף להילי שאמרה שהבירוקרטיה היא עלה תאנה על ערוות אי העשייה של המדינה.

נסים ציוני: אני לא הייתי מסכים להיות עובד סוציאלי במשרד הרווחה כי כל הזמן תוקפים אותם אבל לא יודעים איזו עבודה הם עושים.

נסים ציוני: ביום חמישי האחרון שתי נזקקות אצלנו הלכו מכות בשעה 6:00 בבוקר.

נסים ציוני: אנחנו פותחים ב-8:00 את המשרדים וב-10:00 מתחילה החלוקה.

נסים ציוני: קיבלתי אתמול מכתב בדואר רשום, שיחת טלפון אל מנכ"ל פתחון לב מהבן של גברת פאני טל שהיא מקבלת סיוע שדורש ממני פיצויים על זה שאימא שלו קיבלה סטירה וקיללו אותה.

נסים ציוני: זה גמר לי את האנרגיות וחיסל אותי.

נסים ציוני: אני מספר את זה לא כדי לספר על פתחון לב אלא כדי לומר שמערכת הרווחה חוטפת את הדברים האלה על ימין ועל שמאל כל הזמן.

נסים ציוני: לנו זה מקרה ראשון בתשע שנים.

סופה לנדבר: אתם זוכרים שבישיבת הוועדה הקודמת אמרתי שתביאו את זה לכאן, תנו לי המלצות ואנחנו נשתדל ללכת נגד הבירוקרטיה.

סופה לנדבר: אני מבטיחה שאני אהיה עקשנית בסיפור הזה ותיכף תשמעו את מסקנות הדיון.

רונן זינגר: רציתי להתייחס לנושא הרשויות המקומיות.

רונן זינגר: הקשר של העמותות, במיוחד בנושא תקציבים, תמיכות, עיזבונות ודברים אחרים, הוא לקבל את רשימות המשפחות מרשויות הרווחה המקומיות.

רונן זינגר: האם אין מקום לקבוע כללים ונהלים – וזה גם מתחבר לנקודות שיוכי העלתה – שמישהו ברמת הרשות המקומית, על פי נהלים שנקבעו מראש, זה גם יכול לשפר את הנושא הבירוקראטי, תהיה לו את הסמכות – הרי יש דוח סוציאלי על המשפחות ויש עובדת סוציאלית שמטפלת בהן במהלך השנים – כי יכול להיות שלפי הקריטריונים של יוכי הם לא יכולים לקבל את הסיוע, אבל הם אכן משפחה נזקקת.

רונן זינגר: משפחות כאלה נשארות באוויר בעוד שיש להן מכרים ברשויות המקומיות.

רונן זינגר: האם אין מספיק כלים ברשות המקומית שמשרד המשפטים היה יכול לקבוע נהלים וכללים בנושא של תמיכות ודברים אחרים שיש יוצא מן הכלל, יש הכרות ויש פיקוח ברמת השטח, ומותר לאשר דברים כאלה ואחרים בנושא התמיכות מבלי שזה ייפול בבירוקרטיה?

חנן ארליך: באופן עקרוני אני חושב שזה אפשרי.

חנן ארליך: כלומר, אפשר להסדיר חריגים.

חנן ארליך: ברור שגם בנושא החריגים צריכים להיות איזה שהם מדדים.

חנן ארליך: כלומר, למה אדם מסוים יהיה חריג והשני לא יהיה חריג בגלל שבמקרה את הראשון מכירים בעירייה ואת השני לא מכירים.

רונן זינגר: נקודת המוצא היא שרשויות הרווחה יפנו את הרשימות לעמותה והעמותה העבירה לרשות כדי לקבל תמיכה.

רונן זינגר: כלומר, כבר לשכת הרווחה המקומית אומרת שיש בעיה, למשפחה הזאת יש קשיים וצריך לסייע לה בתחום שאתה מציג לה מראש כי אתה מציג את התחום בו אתה עומד לבקש ואתה מקבל מראש את הרשימות.

רונן זינגר: זאת אומרת, על דעת הרשות המקומית מקובל לחלוטין שאכן המשפחה נזקקת.

רונן זינגר: אולי צריך להסמיך את הרשות בתנאים כאלה ואחרים שהיא תוכל לאשר.

חנן ארליך: זה נשמע לי בעייתי.

חנן ארליך: גם בזה יצטרכו להיקבע כללים והכללים האלה יהיו חריגים.

חנן ארליך: זה בעייתי להשאיר את כל ההחלטה מי נכלל בתמיכה ומי לא בידי אדם שאומר שהוא מכיר אותו והוא זכאי.

רונן זינגר: יש דוח סוציאלי מסודר.

חנן ארליך: לכן יש מדדים ולכן משרד הרווחה בודק.

רונן זינגר: אני מביא את הנושא כי למרות המדדים אנחנו שומעים שיש בירוקרטיה מסורבלת והרבה משפחות נשארות באוויר למרות שהן באמת נזקקות.

חנן ארליך: הן נזקקות אבל הן לא נזקקות עד כדי כך שהן זכאיות לתמיכה.

חנן ארליך: אם אתה נותן להן, המשמעות היא שאחרות לא יקבלו.

סופה לנדבר: אני מבינה שאין לך תשובה ברורה.

סופה לנדבר: אנחנו קוראים למשרד המשפטים לבדוק את הקריטריונים ולהקל על העמותות.

סופה לנדבר: כל החוקים וכל הקריטריונים האלו הם קריטריונים שנקבעו על ידי בני אדם.

סופה לנדבר: לא סתם שאלתי את נציגת השלטון המקומי בנושא.

סופה לנדבר: עמותה צריכה להתמודד עם בירוקרטיה שאני חושבת שהיא לא הגיונית.

סופה לנדבר: אני קוראת לכם תוך חודש ימים לתת לנו מסמך ובו תאמרו לנו איך אתם מתכוונים להקל.

סופה לנדבר: אנחנו יודעים שוועדת העיזבונות לא מתכנסת ומבקשים לדעת היכן זה תקוע.

חנן ארליך: נושא ועדת העיזבונות מחכה לאישורו של שר המשפטים שאני לא יכול לדבר בשמו, אבל אולי צריכה להיעשות פנייה אליו.

סופה לנדבר: זה כבר שלושה חודשים?

חנן ארליך: לא עסקתי בזה, אבל נדמה לי חודשיים.

חנן ארליך: נוהל ועדת העיזבונות באופן שהיא תהיה מחויבת להעביר סכום גדול יותר של תקציב למשרד הרווחה, יכול להיעשות באישור שר המשפטים.

סופה לנדבר: הוועדה לא מתכנסת.

קריאה: שר המשפטים צריך למנות חברים.

שלומית אבינח: איפה החברים הקודמים?

קריאה: הם עזבו.

חנן ארליך: לפי מה שנמסר לי התיקון הזה כבר עבר והוא בשלב האחרון של אישורו של שר המשפטים.

נסים ציוני: אולי חברת הכנסת לנדבר צריכה להגיש בג"ץ לשר המשפטים שתוך 48 שעות יאשר.

חנן ארליך: יכול להיות שלא צריך בג"ץ אלא מספיק מכתב.

סופה לנדבר: המכתב יצא עוד שעה.

חנן ארליך: לגבי שינוי התבחינים, משרד המשפטים לא יוזם אלא המשרד הממונה – במקרה זה משרד הרווחה – צריך ליזום.

חנן ארליך: אם זה אפשרי, אנחנו נשמח לאשר את זה.

הילי זיו: העניין הוא שגם אלה שזכאים צריכים לעבור שבעה מדורי גיהינום עד שמוכחת זכאותם.

הילי זיו: זאת אומרת, יש פה שני חלקים.

הילי זיו: משרד המשפטים כל הזמן דיבר על מי זכאי, מי לא זכאי ומי החריגים, אבל העמותות מעלות מצוקה שגם המשפחות שהן זכאיות צריכות לעבור תהליך שעד שהכספים ניתנים ועד שמגישים את כל האישורים עובר זמן.

הילי זיו: אלה שתי בעיות שצריך לטפל בהן.

יוכי אילוז: זה על סמך הדיווחים והאוצר מכין וכל פעם הוא גוזר גזרות חדשות.

יוכי אילוז: לאחרונה קיבלתי סוג של דוח שהעמותות צריכות למלא בקשר לקמחא דפסחא ומדובר במסמכים נוספים והצלבת סעיפי המאזן לדוח.

סופה לנדבר: אני אמליץ לעמותת להגיש לי מסמך.

סופה לנדבר: העמותה שאני יושבת-הראש שלה עוסקת בקליטת העלייה ולכן אנחנו פועלים מול משרד הקליטה.

סופה לנדבר: אנחנו הגשנו למשרד הקליטה את הקריטריונים שחשבנו שהם הגיוניים.

סופה לנדבר: אני ממליצה לכם שתגבשו לי מסמך איך אתם חושבים שצריכים להקל עליכם כי אחרת זה לא ילך.

סופה לנדבר: הם מחברים מסמכים בעובי של ספרים.

סופה לנדבר: תכינו לי את המסמך ואני אקדם אותו.

סופה לנדבר: במסמך הזה שתגישו לי אני רוצה שתאמרו לי מה הקריטריונים שאתם חושבים שבאמצעותם ניתן להקל על העמותות.

סופה לנדבר: אני אכין את החקיקה לגבי פטור מארנונה, לגבי פטור ממס מעסיקים לעמותות ולגבי הפטור ממע"מ במתכונתו של חוק אילת.

נסים ציוני: לא הייתי משתמש בחוק אילת אלא מדבר על חוק פטור ממע"מ לעמותות.

סופה לנדבר: בסדר.

סופה לנדבר: אתם כולכם חושבים שאתם צריכים לבנות חזית אחת.

נסים ציוני: חשוב להתאחד.

סופה לנדבר: אני ממליצה שתיתנו לי רשימה של כל העמותות הקיימות היום ורוצות להתאחד.

סופה לנדבר: אנחנו נזמין לישיבה הבאה את העמותות האלה ונקרא להן להקים חזית אחת.

סופה לנדבר: אם תרצו שלישיבה הזאת נזמין גם את השרים הנוגעים בדבר, נבקש מהם להגיע לכאן.

נסים ציוני: הייתי אפילו מציע איזושהי דרך לקיצור המהלך.

נסים ציוני: כיוון שאנחנו כבר יושבים כאן, אני מציע שכבר עכשיו תשאלי את הנוכחים כאן מי מוסמך ויכול לומר כן, אני רוצה להצטרף לצוות לנדבר.

שלמה נקווה: אני מוסמך ורוצה.

נסים ציוני: כבר עכשיו נראה מי מוסמך ויכול להיכנס תחת הצוות של סופה לנדבר, ואם כן, אנחנו יכולים לגבש מה אנחנו רוצים ולהוציא כבר מכתב פנייה אל העמותות בדואר רשום ולומר להן שמתגבש כאן כוח תחת הניהול של חברת הכנסת סופה לנדבר כאשר מטרת הכוח הזה היא לעשות פעולות אלו ואלו – לזה נצטרך גם אותך כדי לנסח את זה – ואת המכתבים האלה נשלח לעמותות מרכזיות.

נסים ציוני: לא צריך הרבה, כי אם יהיו הרבה, כל אחד ירצה לדבר ונראה אגו ואינטרסים.

נסים ציוני: אני אומר שצריך בין שבעה ל-10 גופים גדולים שמחויבים לעמוד מאחוריך ועם זה לצאת לדרך.

נסים ציוני: צריך לצאת לדרך בנוהל מקוצר, ואז מיד יוצא מכתב ממך.

סופה לנדבר: תשאל את העמותות מי רשאי.

סופה לנדבר: אני חושבת שאלו שנוכחים כאן, רשאים, או אתם צריכים לחזור הביתה ולחשוב אם אתם מצטרפים לפורום העמותות או לא.

נסים ציוני: נרשום מי יכול לקבל החלטה ולומר כן.

נסים ציוני: שלמה אומר כן, גם אני אומר כן.

משה לבקוביץ: גם אני.

נסים ציוני: אנחנו כבר שלושה.

הילי זיו: אני מאמינה שלא תהיה בעיה.

הילי זיו: כיוון שאני לא עומדת בראש הארגון, אני לא יכולה לומר.

נסים ציוני: תבדקי עם המנהלים שלך.

רונן זינגר: ברור שחב"ד תעשה את כל מה שהיא יכולה, אבל אני צריך להעלות את הנושא בישיבת ההנהלה.

נסים ציוני: מתי היא תהיה?

רונן זינגר: צריך לכנס אותה לצורך העניין הזה.

רונן זינגר: מדובר על תנועה ברמה ארצית.

סופה לנדבר: אנחנו ניתן לעמותות את הזמן להשיב לנו.

נסים ציוני: יש כאן כבר שלוש עמותות.

נסים ציוני: יחד עם נסים כהן אנחנו ארבעה.

נסים ציוני: אני מציע שתיתנו שמות של עמותות מובילות שנוכל לפנות אליהן.

יוכי אילוז: בטי קאלוש.

קריאה: חזון ישעיהו.

נסים ציוני: עם כל ההערכה, בתיה קאלוש, הפורום לביטחון תזונתי, הם נפגשו אתי לפני ארבע או חמש שנים ואז הם התחילו עם הצהרות כוונות.

נסים ציוני: בניגוד אליך גברתי, שאת רוצה להזיז את העניינים מיד וזה נהדר, מאז ועד עכשיו הם רק מדברים והילי יכולה לאשר זאת.

משה לבקוביץ: עכשיו הם הגיעו ליכולת האחרונה וגייסו גם סכום עתק לנושא הזה.

נסים ציוני: הפורום לביטחון תזונתי הוא בישורת האחרונה אבל עדיין הם ברמת הצהרת כוונות.

נסים ציוני: אני חושש שלא תתחיל משיכה לכיוון של אינטרסים.

נסים ציוני: אני כן מוכן שהאינטרס שמי שירוויח מכאן הון פוליטי – וכך אני רוצה שזה יהיה – יהיה ראש הממשלה וחברת הכנסת סופה לנדבר כי הם אלה שבאמת יעשו את העבודה.

נסים ציוני: אם הפורום לביטחון תזונתי ירצה לבוא, הוא צריך להבין שהוא צריך לתמוך בחברת הכנסת לנדבר ולא לתקוע מקלות

סופה לנדבר: אני לא מחייבת אתכם לתמוך בי.

נסים ציוני: אנחנו רוצים.

סופה לנדבר: אני מתחייבת לתמוך בכם.

סופה לנדבר: אני מבינה שיש כאן שיקולים.

משה לבקוביץ: אפשר לגייס מהמגזר האקדמי פרופסורים בעלי שם.

משה לבקוביץ: צריך את הכוח הזה.

נסים ציוני: אני לא חושב שצריך.

נסים ציוני: צריך לקצר את התהליך ולא להקים ועדות.

נסים ציוני: אם אנחנו חמישה ארגונים יחד עם חברת הכנסת לנדבר שמרימה את הדגל, זה לא מספיק?

רונן זינגר: אם מתכנסים ביחד, צריך להתכנס ביחד ולשמוע את כולם.

רונן זינגר: אני בהחלט חושב שעמותה אחת או חמש עמותות זה מעט מדי.

רונן זינגר: יש הרבה מאוד עמותות בארץ והן פעילות.

רונן זינגר: יכול להיות שצריך לדון בישיבה ראשונית איך אפשר לשתף נציגים ברמה אזורית או בצורה אחרת.

רונן זינגר: צריך להיות פורום מאוד רחב ושם אפשר לדון בכל הפרטים ולראות איפה משתלבות העמותות ואיך.

סופה לנדבר: לכל העמותות יש מטרה מסוימת והמטרה היא להקל על הקריטריונים ולפעול יחד לטווח הארוך כדי לקדם את האינטרסים של המדינה כי האינטרס של כל אזרח במדינת ישראל הוא קודם כל אינטרס של מדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני קוראת למשרד המשפטים להכין מסמך ולומר מה אתם חושבים ולעשות זאת לפני שהעמותות יכינו את המסמך שלהן כדי ששני המסמכים ייפגשו ביחד.

קריאה: משרד הרווחה יכין את המסמך.

יוכי אילוז: צריכה להיות פנייה אל השר או אולי אל המנכ"ל לגבי ההקלה במבחני התמיכה.

יוכי אילוז: אם וכאשר הוא יראה לנכון להקל, אני אז יכולה לשבת עם ועדת התמיכות שלנו ולהציע הצעות.

נסים ציוני: מכתב הזה יכול לצאת מחברת הכנסת לנדבר.

סופה לנדבר: אנחנו נצא בקריאה לשר הרצוג.

סופה לנדבר: אתם רוצים להכין את הקריאה לעמותות?

נסים ציוני: כן, בשמחה רבה, אבל אני צריך לשבת אתך כדי לנסח את הבסיס שלו.

נסים ציוני: אתך ואולי גם אתכם.

רונן זינגר: אני מבקש להציע הצעה, לשנות את המינוח של מוסמך או לא מוסמך.

רונן זינגר: אנחנו בסך הכול מדברים על משהו מאוד חשוב שההגדרה הראשונית שלו היא ישיבה, ישיבה עם פורום רחב יותר.

רונן זינגר: לכן אני גם רואה את הפנייה הזאת והפנייה הזו צריכה להיות הזמנה לישיבה בתאריך מסוים ובמעמד מסוים.

רונן זינגר: ההזמנה צריכה להיות בצורה ה כי מכובדת שאפשר והדיון צריך להיות דיון פתוח.

רונן זינגר: אחר כך אפשר לגבש את זה הלאה.

סופה לנדבר: עם משרדי הממשלה או בלי משרדי הממשלה?

רונן זינגר: אני חושב שתמיד טוב שיש נציגים אבל השאלה אם זו הנציגות.

נסים ציוני: לא היית כאן בתחילת הישיבה אבל דובר על הצורך להזיז דברים בגדול וזה התחבר למה שאני אמרתי בישיבה הקודמת כאשר כולנו כאן מבינים – גם נציגי המדינה שיושבים כאן – שצריך לעשות מהלך ברמה הלאומית כדי להזיז את הדברים.

נסים ציוני: אמרנו שאנחנו רוצים לאחד איזשהו כוח וחברת הכנסת סופה לנדבר רוצה להוביל את העניין ואכן היא מובילה אותו בעצם זה שהיא כינסה את הפגישה הקודמת וגם את הפגישה הזאת, ובדרך הספיקה לבקר בעמותות.

נסים ציוני: יש לנו כאן מישהי שיכולה להוביל את זה ויש לה את העוצמה והאנרגיה לכך, דבר שמביא תוצאות ואתה יודע בדיוק על מה אני מדבר.

נסים ציוני: יש כאלה שידברו אתך, יעשו ישיבות ופגישות, אבל כלום לא יצא.

נסים ציוני: אם כן, יש לנו כאן חברת כנסת שמוכנה להרים את הדגל הזה ואני מאוד מאמין שהיא יכולה לעשות זאת.

נסים ציוני: אמרנו שאנחנו רוצים לארגן איזשהו כוח סביבה.

נסים ציוני: חברת הכנסת לנדבר יכולה לעשות את הדברים גם בלעדינו, אבל זה יהיה יותר יפה אם יהיה כוח סביבה של חמישה ארגונים או עשרה ארגונים ולצאת לדרך.

נסים ציוני: אם נרצה להביא את כולם, וכל אחד ידבר, ולכל אחד יש את הרצון לומר את האג'נדה שלו, יהיו ויכוחים, לא יצא דבר.

נסים ציוני: אנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו רוצים ומה שאנחנו רוצים הוא שיתחיל מהלך ברמה הלאומית שיחסל את העוני במדינת ישראל.

נסים ציוני: זה גדול, אבל זה מה שאנחנו רוצים ולא מעבר לזה.

נסים ציוני: אנחנו לא רוצים שישב כאן מישהו ויאמר שלא נותנים ככה, הבירוקרטיה ככה, נותנים רק שלושה שקלים וכולי.

נסים ציוני: לא את זה אנחנו רוצים.

נסים ציוני: אנחנו יודעים בדיוק מה אנחנו רוצים וזה שראש הממשלה יקום, שתהיה תוכנית והוא יאמר שהוא קבע, אלה המועדים, אלה לוחות הזמנים, זה התקציבים שאנחנו רוצים והוא רותם את החברות הגדולות בארץ וגם בעולם והוא לוקח על עצמו אחריות שבעוד 15 שנים נצמצם את מספר העניים במדינת ישראל.

נסים ציוני: לא יתכן שאני הקמתי את הארגון בשנת 1998 עם כאב לב כזה גדול, זרקתי את הכול מאחוריי, והיו 800 אלף איש מתחת לקו העוני.

נסים ציוני: היום יש מיליון ו-635 אלף אנשים מתחת לקו העוני, מתוכם 775 אלף ילדים.

נסים ציוני: מה נשאר פה עוד לדבר?

נסים ציוני: לא נרביץ ולא נחסום כבישים, אבל כן נלך בצורה פרלמנטארית וחברת הכנסת לנדבר תתפוס את ראש-הממשלה במקום שצריך לתפוס אותו, וזה מה שאנחנו רוצים.

סופה לנדבר: קיבלתי החלטה.

סופה לנדבר: אני אודיע לכם על תאריך והקריאה תצא מכם על הקמת פורום של כל העמותות ואיחוד הכוחות כדי להעביר את הנושא לראש-הממשלה.

סופה לנדבר: אני מקווה שנספיק לעשות דברים עוד בממשלה הזאת.

סופה לנדבר: אני אנצל את זה שסטס מיסז'ניקוב הוא יושב-ראש ועדת הכספים ואנחנו נבקש לקיים את הדיון יחד עם פורום ועדת הכספים כדי שיהיה לנו ציוד כבד.

סופה לנדבר: אני אתייעץ גם עם השר אביגדור ליברמן כי אנחנו צריכים אותו כדי לפעול והוא ממלא מקום ראש-הממשלה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזו גם צריכה להיות האסטרטגיה של מדינת ישראל שצריכה להילחם בעוני במדינת ישראל.

סופה לנדבר: אני אקבע תאריך לישיבה של הפורום הזה שאנחנו מנסים להקים היום, אליו יוזמנו כל העמותות השייכות לעניין.

סופה לנדבר: זה ייקח כמה שבועות למרות שאני אשתדל לקיים את הישיבה במהירות.

סופה לנדבר: ככל התלוי בי, אני אשתדל לעשות זאת מהר מאוד.

סופה לנדבר: לפורום הזה אני אבקש להזמין את השרים שישמעו מפי יושבי-ראש העמותות מה הצרכים.

סופה לנדבר: בסך הכול כולנו ביחד נצטרך להזיז את הנושא הזה.

סופה לנדבר: אני אזמין גם חברי כנסת ונקיים ישיבה מורכבת באולם האודיטוריום, אם אתם אומרים שיש 500 עמותות.

סופה לנדבר: המטרה של הישיבה היא לעזור לראש-הממשלה.

סופה לנדבר: הכוונה לעשות היום מה שאתה עשית עם אהוד ברק.

נסים ציוני: מהמקום של דמוקרטיה, אני לא יודע איפה זה יהיה כשלון לכנס את השרים ואת חברי הכנסת שכל אחד ירצה לדבר ולומר משהו.

סופה לנדבר: אני אומר לך למה אני חושבת שהם שצריכים להיות.

קריאה: לדעתי לפגישה הראשונה צריך להביא את העמותות.

סופה לנדבר: אני יזמתי כאן את הקמת בית החולים באשדוד.

סופה לנדבר: בקדנציה הקודמת לא הייתי חברת כנסת והנושא נכנס לחוק ההסדרים והוא הופל.

סופה לנדבר: חזרתי לכנסת ובאתי לראש העיר שלי ושאלתי אותו למה הוא שותק.

סופה לנדבר: קיימתי כאן כנס גדול, יום העיר אשדוד בכנסת.

סופה לנדבר: עם כל הבירוקרטיה, אני מאמינה שזה מתחיל לזוז בגלל שהייתה מסה של אנשים שהגיעו לכאן והעמידו במרכז הכנסת את הצורך של העיר אשדוד בבית חולים.

סופה לנדבר: הוצאנו את זה מחוק ההסדרים וניהלנו מאבק.

סופה לנדבר: צריך להכניס את הנושא לתודעת חברי הכנסת וחברי הממשלה, ואם לא נדבר בקול רם, זה לא יקרה.

סופה לנדבר: אני מבינה שאתם עושים דברים גדולים, אבל מישהו במדינת ישראל צריך לדעת עליהם.

נסים ציוני: הייתי מפריד בין הצורך להביא לידיעת חברי הכנסת והציבור את העניין לבין הצורך לצאת לפעולה.

נסים ציוני: כשפתחון לב עשו את פעולת המחאה, עשינו את זה לבד בלי ארגון נוסף.

סופה לנדבר: איך אתה ממליץ שנפעל?

נסים ציוני: אנחנו עשינו את זה בלי ארגון נוסף והגענו לראש-הממשלה שקיבל אותנו.

סופה לנדבר: קיבלתי.

סופה לנדבר: הישיבה הראשונה תהיה בעוד כמה שבועות רק עם הארגונים.

נסים ציוני: עשרה ארגונים גדולים ומובילים.

שלומית אבינח: צריך להזמין גם את יוכי.

נסים ציוני: יוכי מוזמנת תמיד.

קריאה: אחרי כן לקיים ישיבה עם השרים וחברי הכנסת.

נסים ציוני: בדיוק.

נסים ציוני: אחר כך נצא עם כל מה שצריך.

סופה לנדבר: אתם תיתנו לי רשימה של העמותות?

סופה לנדבר: אני אוציא את המכתבים היום ואני גם אקבע פגישה עם השר.

סופה לנדבר: אנחנו צריכים לפעול לטווח ארוך כי אחרת זה לא יזוז.

קריאה: פורום הארגונים למיגור העוני.

שלמה נקווה: כל ציבור הנכים עומד מאחוריך.

סופה לנדבר: בעוד שבועיים נקיים את הישיבה הבאה.

סופה לנדבר: זה לא משנה אם אני יושב-ראש הוועדה או לא, כי אני חברת כנסת ואני כאן.

שלומית אבינח: את לא יכולה להתחייב בשם יושב-ראש אחר.

קריאה: לא חייבים לעשות את זה תחת הוועדה לפניות הציבור.

שלומית אבינח: זה המנדט של הוועדה.

סופה לנדבר: בהסכם הקואליציוני אנחנו צריכים להתחלף בוועדה הזאת עם האיחוד הלאומי.

סופה לנדבר: יכול להיות שב-15 לחודש יהיה יושב-ראש אחר אבל יכול להיות שאני אשאר.

סופה לנדבר: בינתיים זה במשא ומתן.

סופה לנדבר: אבל זה לא משנה, כי אני נשארת לכהן כחברת כנסת ולפעול בכל הסמכויות שיש לי כחברת כנסת.

סופה לנדבר: זה יכול להיות כיושבת-ראש ועדת פניות הציבור וזה יכול להיות כחברת כנסת.

סופה לנדבר: אני מבטיחה לכם שזה לא משנה באיזה פורום, אני אמשיך את הפעילות למען העמותות ולמען אותם נזקקים שחיים במדינת ישראל.

סופה לנדבר: לכן לא משנה באיזה כובע אני אעשה זאת.

סופה לנדבר: אני אקיים את הישיבה בעוד שבועיים, אז אחזור מחוץ לארץ.

סופה לנדבר: לאחר שאחזור יהיו בכנסת הבחירות לנשיאות ויש עומס רב.

סופה לנדבר: אני אומרת לכם תודה על היוזמה ותודה על פעילותכם.

נסים ציוני: סעי בשלום ושובי בשלום.

נסים ציוני: אנחנו מחכים לך.

סופה לנדבר: תודה רבה.