הוועדה המיוחדת לפניות הציבור, כנסת 17, פרוטוקול מספר 50, 2007-06-04 12:00

סופה לנדבר: צהרים טובים.

סופה לנדבר: אני פותחת את ישיבת הוועדה המיוחדת לפניות הציבור בנושא שינוי מדיניות משרד השיכון והקליטה לגבי שכירות ארוכת טווח, הוצאת ישובים מהרשימה.

סופה לנדבר: באמצעות קיריל רבין ולשכתי פנו אלינו כמה אנשים.

סופה לנדבר: התקבלו גם פניות בוועדה על הפסקת השתתפות בסיוע לשכירות ארוכת טווח לעולים קשישים בלוד.

סופה לנדבר: אני הבנתי שזה קרה לא רק בעיר לוד אלא קרה בעוד כמה ערים.

סופה לנדבר: אני רוצה לבקש מהאנשים שפנו ונמצאים כאן לספר מה הבעיה ולאחר מכן ניכנס לדיון.

לב חזנוב: (דבריו מתורגמים מרוסית לעברית).

לב חזנוב: תודה על שהזמנתם אותנו לוועדה.

לב חזנוב: אני אסיר תודה והוקרה למדינת ישראל שקיבלה אותנו יפה במדינה.

לב חזנוב: ההורים שלי הגיעו לארץ בשנת 1996.

לב חזנוב: מאז הקיץ העיר לוד לא נכללת בתוכנית שכירות ארוכת טווח ואתם בוודאי מבינים כמה זה קשה לעבור מדירה לדירה.

סופה לנדבר: כולנו מבינים ששכירות זה דבר לא פשוט ולאנשים בגיל מסוים זה פי כמה וכמה יותר קשה.

סופה לנדבר: קשה למצוא דירה, לשלם למתווך, לעבור מדירה לדירה, כאשר במעבר קיים חשש שיהרסו את החפצים האישיים וכן זה יכול לחבל בקשר המשפחתי כי בדרך כלל הורים מחפשים דירה בסביבה בה גרים הילדים.

סופה לנדבר: לעבור מדירה לדירה, כאשר מתרגלים לדירה, לקופת חולים, לגורמים שצריכים לתת לך קשה, זה מאוד לא פשוט.

לב חזנוב: בעזרת חברי הכנסת לוד נכנסה בשנת 1992 לתוכנית שכירות ארוכת טווח ומאז אנחנו מתגוררים בתוכנית כזאת.

לב חזנוב: בשנת 2007 התוכנית אמורה להסתיים.

לב חזנוב: כאשר פנינו וביקשנו להמשיך בתוכנית, נאמר לנו שלוד כבר לא נכללת בתוכנית.

לב חזנוב: בזמן הזה מצבי הבריאותי הידרדר, חליתי בסרטן ועברתי כמה ניתוחים, וכרגע אני קשור למקום, מה עוד שיש לי אפשרות לעבור טיפולים רפואיים במקום.

לב חזנוב: כרגע אני דואג מאוד מפני האפשרות לחפש דירה, לעבור לדירה אחרת, מה גם שההוצאות הכספיות לתרופות הן רבות.

לב חזנוב: אם לא תהיה התוכנית הזאת, אני לא יודע איך נסתדר.

לב חזנוב: אני מקווה להמשיך לחיות בתוכנית הזאת, מה עוד שהאפשרות לשכירות ארוכת טווח נתנה לי ביטחון כלכלי ונפשי.

לב חזנוב: כאשר פניתי לאחרונה למשרד הקליטה, הוצע לי שם לחכות עד לסיום שכר הדירה בשנת 2007, לסגור חוזה לחצי שנה, אבל בעל הבית לא מסכים.

סופה לנדבר: אחר כך הם יתחילו לטפל במשפחה.

סופה לנדבר: אני חושבת שזה דבר ציני.

סופה לנדבר: אני בכלל לא מבינה איך אפשר לענות לעולה חדש שעבר ארבעה ניתוחים רק בזמן האחרון – ניתוח לב פתוח, אונקולוגיה ועוד – ואדם שנמצא במצוקה פיזית ונפשית, איך אפשר לומר לו שימתין, שיסגור שכירות לחצי שנה, במיוחד שכולנו מבינים שבעל הבית הוא הבוס.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שתוכנית שנעשתה למען אותם אנשים הזקוקים לה, והתוכנית הייתה טובה, עוברת איזשהו שינוי ועל השינוי הזה עוד מעט נדבר.

לב חזנוב: אני מקווה שמכאן אצא עם בשורה טובה, שתבינו את מצבי ותנסו לעזור לי.

לב חזנוב: אני מודה ליושבת הראש.

טמילה פורובוי: אני עליתי לישראל בשנת 1998 ועליתי לבד יחד עם שני ילדים.

טמילה פורובוי: הילדים גדלו במדינה הזאת ואני שמחה שאני כאן.

טמילה פורובוי: בשנת 2005 עברתי ניתוח אונקולוגי.

סופה לנדבר: מאיפה עלית?

טמילה פורובוי: מאוקראינה.

טמילה פורובוי: בן אחד שלי עובד ורוצה השנה להתחיל ללמוד.

טמילה פורובוי: אצלנו בחולון יש מכון שם הוא רוצה ללמוד.

טמילה פורובוי: הבן הקטן נכנס ללימודיו התיכוניים והמזל שלי הוא שהוא ילד באמת טוב שלומד מצוין.

טמילה פורובוי: הוא ספורטאי טוב.

טמילה פורובוי: (דבריה מתורגמים מרוסית לעברית).

טמילה פורובוי: קראתי בעיתון על התוכנית הזאת.

טמילה פורובוי: הגעתי למשרד הקליטה ואמרו לי שכדאי שאקרא פחות את העיתונות ולצפות בטלוויזיה בגלל שאין להם שם מושג על התוכנית.

סופה לנדבר: אנחנו יודעים שהתוכנית הזאת ממשיכה לגבי קשישים.

טמילה פורובוי: התוכנית לא מיועדת לחד-הוריות.

טמילה פורובוי: היה כתוב בעיתון ש-35 שנים בבניינים חדשים.

סופה לנדבר: אתם תסבירו לנו איך זה התחיל ואיך זה נמשך.

ישראל שוורץ: הגברת כנראה התבלבלה.

ישראל שוורץ: יש חוק שהשר שטרית העביר בכנסת לעידוד לבנייה להשכרה על-ידי השוק החופשי, על-ידי הטבות במס, כאשר הקבלן או היזם מתחייב להשכיר את הדירות לתקופה של 25 שנה ולהעמיד אותן לשכירות.

ישראל שוורץ: החוק שעכשיו עבר בכנסת שמדבר על עידוד בנייה להשכרה, כאשר שכר הדירה הוא שכר דירה הקיים בשוק, אלא שהיזם או הקבלן מתחייב שבמשך 25 שנים הדירות האלה יעמדו לשכירות ואדם שיכול ורוצה לגור שם, יודע שהוא לא צריך לעבור דירה כל שנה או שנתיים אלא הוא יכול לגור שם למשך כל 25 השנים.

ישראל שוורץ: זאת תוכנית שרק עכשיו עברה בכנסת.

ישראל שוורץ: אם את שואלת אותי מתי יהיו הדירות הראשונות, אומר לך שמדובר בשנתיים או בשלוש שנים כי עדיין צריך להגיש תוכניות בנייה וכולי.

ישראל שוורץ: לכן נכון להיום זה לא רלוונטי.

טמילה פורובוי: אבל המשפחות בלוד נכנסות לתוכנית הזאת.

ישראל שוורץ: לא.

סופה לנדבר: היא כנראה התבלבלה.

סופה לנדבר: אתם הכנתם תוכנית לפני כמה שנים?

ישראל שוורץ: חמש שנים.

סופה לנדבר: במשך חמש שנים אלו לא היו מקרים חריגים?

ישראל שוורץ: רק לקשישים.

סופה לנדבר: תסבירו לי מה קורה עכשיו.

דורית נגד: לגבי העיר לוד, והייתה כאן התייחסות מיוחדת לעיר לוד, אני מטפלת גם בעיר הזאת וזה נכון שלוד לא תיכנס הפעם הזאת לתוכנית אבל יש לנו מקבץ שאנחנו עומדים לאכלס אותו תוך חודשיים-שלושה, מקבץ שנקרא גני יער, מקום מאוד מאוד יפה, והאדון לב בהחלט יכול לעמוד בקריטריונים ולהיכלל בתוכנית הזאת.

דורית נגד: הוא לא צריך את תוכנית שכירות ארוכת הטווח.

סופה לנדבר: ישראל, תסביר לנו למה אתם מפסיקים, איפה אתם מפסיקים ומה קורה.

ישראל שוורץ: יש לנו פחות או יותר סכום של 6.5 מיליון שקלים לשנה לטובת התוכנית וכאשר מדובר על פני חמש שנים, זה אומר 30 וכמה מיליון שקלים.

ישראל שוורץ: כיוון שהסכום הזה הוא מוגבל, אנחנו רוצים לתת אותו במקומות ששכר הדירה בשוק שם יותר גבוה, כי הקשישים בכל מקום יש להם אותה הכנסה, אבל במקום ששכר הדירה יותר גבוה, יותר קשה להם להשלים את שכר הדירה או הם צריכים יותר כסף מתרופות לשים לטובת שכר הדירה.

ישראל שוורץ: לכן במקומות ששכר הדירה יותר גבוה, שם אנחנו ממקדים את התוכנית בגלל המגבלות של התקציב.

ישראל שוורץ: אם היה מספיק תקציב, היינו מגדילים את הסיוע בשכר דירה בכל הארץ שודאי זאת הדרך הכי טובה לעזור לאנשים.

ישראל שוורץ: בתחום של המקבצים פועל משרד הקליטה, יש בהם הרבה פתרונות ולכן יותר דירות מתפנות או שעומדים להתקבל מקבצי דירות כמו בלוד, ולכן כשיש מקומות כאלה מבחינתנו זה לא נכון לתת לאדם סיוע בשכר דירה בלוד למשל כאשר באותו זמן תעמוד דירה במקבץ שהמדינה משלמת 2,000 שקלים בחודש ולא יגורו בה.

ישראל שוורץ: הסכום של 6.5 מיליון שקלים נותן לנו 1,500 פתרונות ואנחנו רוצים את ה-1,500 פתרונות האלה לתת במקומות שם המצוקה יותר גדולה.

ישראל שוורץ: בלוד למשל – ודורית תתקן אותי אם אני טועה – אחרי המקבץ יאכלסו עולים שעלו אחרי שנת 2000, באזור המרכז – חולון, בת-ים וכולי – לא מאכלסים עולים שעלו בשנת 1995.

ישראל שוורץ: אם כן, נכון לתת את זה שם ולא שם.

ישראל שוורץ: אם היה יותר כסף, השמיכה הייתה יותר ארוכה אבל כאשר יש פחות כסף, השמיכה יותר קצרה.

סופה לנדבר: לפי הנתונים שקיבלנו אתם לקחתם את הסיוע באשדוד, באשקלון, בבאר-שבע, בבני-ברק, בכרמיאל, בלוד, במעלות תרשיחא, בנהריה, בנצרת עלית, והעברתם את זה למקומות אחרים.

ישראל שוורץ: נכון.

ישראל שוורץ: העברנו למקומות שם שכר הדירה גבוה.

סופה לנדבר: העברתם לפתח-תקווה, לגבעתיים, להוד השרון, להרצליה.

סופה לנדבר: העברתם את זה לערים במרכז.

ישראל שוורץ: נכון, לערים היקרות.

ישראל שוורץ: את עכשיו מדגימה את מה שאמרתי.

ישראל שוורץ: העברנו למקומות היקרים שהם גם יקרים וגם אין לנו כמעט פתרונות.

סופה לנדבר: יש פה משהו שאני לא יכולה להבין.

סופה לנדבר: באשדוד נתנו 500 שקלים.

שלומית אבינח: באשדוד עכשיו לא נותנים.

ישראל שוורץ: באשדוד – בדקנו – יש 2,000 פתרונות לקשישים.

ישראל שוורץ: הלוואי שבכל הארץ היה מצב כזה.

ישראל שוורץ: יש 2,000 פתרונות של מקבצים והוסטל.

סופה לנדבר: זאת אומרת, אם היום קשיש רוצה לקבל דירה, אין לו שום בעיה.

ישראל שוורץ: לא, לא אמרתי.

דורית נגד: בלוד למשל יכולים לקבל היום עד תחילת 2007.

סופה לנדבר: איך אנחנו חוזרים לרשימה הקודמת?

ישראל שוורץ: יותר כסף.

ישראל שוורץ: גם אז יהיה ויכוח לומר האם בעיר כמו לוד שנותנים, כפי שאומרת דורית, 2007, אם יש מקום לתת סיוע בשכר דירה כדי שתעמוד דירה ריקה ואנחנו ניתן כסף לדירה ששייכת למישהו פרטי שמשכיר אותה.

שלומית אבינח: אם הם רוצים את הסיוע, קיימת האופציה והם מממשים?

ישראל שוורץ: התוכנית נגמרת.

ישראל שוורץ: עברו חמש שנים והאדון הזה למשל יכול לעבור למקבץ והכול בא על מקומו בשלום.

ישראל שוורץ: למה הקימו את המקבצים?

ישראל שוורץ: המקבצים פתאום ברכה, פתאום הפכו לצרה.

לב חזנזוב: המקבצים נמצאים בשכונה נפרדת מהעיר.

לב חזנזוב: שכונה אולי נחמדה, אבל ממש לא מתאימה לאנשים קשישים.

דורית נגד: המקום חדש, אבל הוא יתפתח.

לב חזנוב: אין תחבורה ולקשיש קשה ללכת ברגל.

סופה לנדבר: לא נתווכח אבל אני חושבת שבמקרים דומים למקרה הזה צריך להיכנס לעורו של האדם שעבר ארבעה ניתוחים, שהמצב שלו חריג מאוד, שהוא אחרי ניתוח לב פתוח והוא לא יכול במקומות בהם יש עליות.

סופה לנדבר: במקרים דומים למקרה שלו, אתם מוכנים לעשות את זה דרך ועדת חריגים?

סופה לנדבר: אומרים לו ללכת למקום הזה, אבל הוא לא מסוגל ללכת למקום הזה.

דורית נגד: אולי אפשר למצוא לו פתרון ציבורי אחר בתוך העיר ולאו דווקא במקבץ ולא שכירות ארוכת טווח.

דורית נגד: אפשר למצוא לו פתרון כאשר מדי פעם אנחנו מקבלים דירה מתאימה.

נטליה פטרובסקי: עובדה שבמשרד הקליטה אמרו להם שהם יבואו אחרי 31 ביולי.

נטליה פטרובסקי: זאת אומרת, אחרי סיום החוזה שלהם כי עד ה-31 ביולי לא מטפלים בהם.

ישראל שוורץ: זה סיפור לא נכון.

ישראל שוורץ: לא כך צריך לומר להם.

ישראל שוורץ: צריך לומר לו בדיוק מה מחכה לו ב-1 באוגוסט והנה דורית תרשום והאיש יקבל את המידע.

ישראל שוורץ: הוא לא קיבל טיפול נכון.

דורית נגד: אנחנו נטפל בו ואפשר למצוא עבורו פתרון דיור ציבורי, זאת אומרת בדירה או למצוא פתרון דיור בהוסטל, שזה בהחלט ראוי ויש שם הוסטלים טובים.

נטליה פטרובסקי: וכל זה דרך משרד הקליטה?

ישראל שוורץ: כן.

דורית נגד: כן.

דורית נגד: יש לשכה ברמלה.

סופה לנדבר: דורית, תצטרכי בשבוע הבא לתת לי תשובה על כל הפתרונות שתמליצו לאדם הזה.

סופה לנדבר: אני מבקשת בכל לשון של בקשה.

סופה לנדבר: אנחנו לא נתווכח עכשיו כי אני מבינה שאין לך בכיס פתרון, אבל תחזרי למשרד ותני לי בבקשה, באמצעות ועדת פניות הציבור, את הפתרון עליו תמליצי לאדם הזה.

דורית נגד: בסדר.

סופה לנדבר: אני לא מסכימה שהוצאתם את אשדוד, אשקלון, באר-שבע, ערים שיש שם מצוקה.

ישראל שוורץ: אני אעשה את זה קונקרטי.

ישראל שוורץ: אם יש פתרון אחד לשכר הדירה, האם לתת אותו בגבעתיים היקרה או באשדוד היותר זולה?

ישראל שוורץ: תגידי לי את איפה צריך לשים את הפתרון הזה מה עוד שלשניהם אין מספיק כסף.

סופה לנדבר: אני אומר לך איפה.

סופה לנדבר: בהתחלת העלייה, בשנות ה-90, הייתה נטייה של מדינת ישראל למשוך את העולם לאותן ערים שלא במרכז המדינה.

סופה לנדבר: אמרו להם שהם יצטרכו לגור בפריפריה.

סופה לנדבר: מה אפשר לעשות שאחרי שהעלייה הגיעה ועברה לפריפריה – ואשדוד אז הייתה פריפריה אבל היום היא עיר מושכת עולים ולא רק עולים אלא אנשים מהמרכז.

ישראל שוורץ: באשדוד יש 2,000 פתרונות שמתבצעים בהוסטלים.

סופה לנדבר: כמה דירות פנויות מתוך אותן 2,000 דירות?

קריאה: 2,000 דירות פנויות?

ישראל שוורץ: לא, סך הכול אבל כאשר יש 2,000 דירות, מספר הדירות המתפנות הוא הרבה יותר גדול מאשר כאשר יש 200 דירות.

ישראל שוורץ: זאת מתמטיקה.

ישראל שוורץ: שכר הדירה באשדוד נמוך מאשר בחולון או בבת-ים.

ישראל שוורץ: שכר הדירה שם פחות גבוה.

סופה לנדבר: היום שכר הדירה של דירה קטנה הוא 550 דולר.

ישראל שוורץ: אני אמצא לך גם ב-350 דולר דירות באשדוד.

סופה לנדבר: אתה לא תמצא.

ישראל שוורץ: בטוח אני אמצא.

ישראל שוורץ: אני יכול לתת לך רשימה ארוכה של דירות כי כאשר זכאים לוקחים סיוע בשכר דירה מאתנו, הבנק מדווח לנו על שכר הדירה ויש הרבה מאוד דירות זולות באשדוד, לא במקומות טובים, לא מול הים, אבל מאחורנית, בשכונות הישנות, אבל יש.

סופה לנדבר: אלה לא דירות, אלה זבל של דירות.

ישראל שוורץ: שם אנשים גרים.

סופה לנדבר: איך אנחנו מגיעים לפתרון וחוזרים לאותה רשימה?

ישראל שוורץ: עוד כסף.

סופה לנדבר: כמה כסף?

ישראל שוורץ: אני לא יודע לומר לך.

ישראל שוורץ: מדובר במיליוני שקלים.

ישראל שוורץ: ל-1,500 פתרונות לחמש שנים זה 30 מיליון שקלים.

ישראל שוורץ: כדי לתת 350 שקלים תוספת, שזה לא הרבה, כפול 12, זה 4,000 ומשהו, כפול 1,500 שקלים, זה אומר 6.5 מיליון שקלים לשנה ולחמש שנים הסכום הוא 30 שנים.

סופה לנדבר: כמה כסף מנוצל במרכז בשינוי שאתם עושים עכשיו?

סופה לנדבר: כל הכסף מנוצל?

ישראל שוורץ: בזמנו, עת יצאנו לדרך, ניתנה לנו מסגרת לחמש שנים.

ישראל שוורץ: המסגרת הזאת נגמרת.

ישראל שוורץ: המסגרת החדשה היא 6.3 מיליון שקלים בערך ואת כולה ננצל לטובת העולים הקשישים.

סופה לנדבר: נציגת האוצר, הכול מנוצל?

ישראל שוורץ: ודאי שהכול מנוצל.

יעל מבורך: זה אותו סכום כסף אלא שפשוט מנתבים אותו לערים אחרות לפי פתרונות הדיור שקיימים בעיר, לפי שכר הדירה.

דורית נגד: אלה אזורי ביקוש.

דורית נגד: באשקלון למשל אין צורך בשכירות ארוכת טווח כי יש שם פתרונות ואנחנו מגיעים לשנים הרבה יותר מתקדמות.

יעל מבורך: יש גם פתרונות חדשים.

יעל מבורך: באשדוד למשל על הפרק בניית הוסטל נוסף.

סופה לנדבר: זה אומר עוד שלוש שנים ומה יעשו אותם אנשים בינתיים?

סופה לנדבר: התוכנית הזאת הרי קמה כדי לשרת את האנשים ולעזור להם.

סופה לנדבר: על סמך מה אתם החלטתם לעבור מאותן ערים למרכז הארץ?

ישראל שוורץ: יש סכום כסף מוגבל.

ישראל שוורץ: כשיש לך קצת כסף, את נותנת למי שיותר רעב ולא למי שפחות רעב.

ישראל שוורץ: אם קשיש צריך לשלם שכר דירה בגבעתיים בסכום יותר גבוה מאשר באשדוד, צריך לתת בגבעתיים ולא באשדוד.

ישראל שוורץ: אנחנו מדברים על מגבלת תקציב.

סופה לנדבר: לאותם עולים שגרים בגבעתיים, הוד השרון, הרצליה, קריית אונו, רעננה תאמרו לעבור לאשדוד?

ישראל שוורץ: לא.

ישראל שוורץ: אני אציע להם שכירות ארוכת טווח בישובים בהם הם גרים.

סופה לנדבר: עד שימותו.

ישראל שוורץ: לעוד חמש שנים.

סופה לנדבר: ואחרי חמש שנים?

ישראל שוורץ: אני לא יכול להגיד לך מה יהיה מחר, כך שבטח אני לא יכול לומר מה יהיה בעוד חמש שנים.

סופה לנדבר: זה חסר הגיון.

סופה לנדבר: למה שיניתם את הרשימה הזאת?

ישראל שוורץ: כי את הכסף המועט שיש צריך לתת למקומות שאנשים יותר צריכים אותו מאשר למקומות שגם צריכים אבל פחות.

ישראל שוורץ: זה הגיון פשוט.

ישראל שוורץ: זה לא שישבו שלושה פקידים רשעים ואמרו איפה לעשות דברים רעים.

סופה לנדבר: עובדה שמי שפנה אלינו אלה אנשים מלוד.

ישראל שוורץ: זה טבעי לגמרי.

ישראל שוורץ: מבחינת האנשים, כל מי שקיבל, רוצה להמשיך לקבל.

ישראל שוורץ: זה הכי טבעי בעולם, אבל כאשר אתה יושב במקום בו אתה צריך לקבל החלטה, את הכסף שיש אתה שם איפה שיותר צריך אותו ולא איפה שפחות צריך אותו.

ישראל שוורץ: כשאני אומר צריך זה כמה פתרונות יש וגובה שכר הדירה בשוק החופשי.

סופה לנדבר: נראה לי שמשהו לא בסדר כאן.

סופה לנדבר: אתם משנים דבר שהיה טוב.

סופה לנדבר: תמשיכו באותן ערים ותמשיכו עם אותם סכומים.

דורית נגד: אז יבואו לכאן אנשים מגבעתיים, מפתח-תקווה ומרעננה ויאמרו שאין להם כסף.

סופה לנדבר: כאשר אתם התחלתם את התוכנית אמרתם שאתם עושים תוכנית בערים מסוימות.

ישראל שוורץ: והתחייבנו לחמש שנים.

נטליה פטרובסקי: בהתחלה היו 26 ערים ועכשיו זה 19 פלוס 4.

סופה לנדבר: אז הכריזו על מספר ערים ושם זה היה.

סופה לנדבר: לפי כל ההיגיון אתם צריכים להמשיך באותן ערים.

סופה לנדבר: למה צריך לשנות?

סופה לנדבר: למה אנחנו צריכים לשבור את התוכנית?

סופה לנדבר: בניתם סוף סוף משהו יפה.

ישראל שוורץ: אני שוב אומר.

ישראל שוורץ: אם היה לנו מספיק כסף לכל, היינו שמחים מאוד.

סופה לנדבר: לא צריכים לכל אלא באותן ערים שם זה קיים.

סופה לנדבר: אתה אומר לי שיש פתרון של 2,000 יחידות דיור באשדוד, אבל אלה 2,000 יחידות כאשר אין שם דירה אחת פנויה עד כמה שאני יודעת.

ישראל שוורץ: כל הזמן מתפנות שם דירות.

סופה לנדבר: מתים אנשים.

ישראל שוורץ: לצערנו.

דורית נגד: בין 8 ל-10 אחוזים מתפנה בהוסטלים כל שנה.

סופה לנדבר: לפני שהחלטתם לשנות את התוכנית, עשיתם איזשהו סקר לבדוק כמה גרים שם בשכירות?

ישראל שוורץ: בדקנו מה שכר הדירה בשוק בכל אחד מהישובים, בדקנו כמה פתרונות יש ביחד במקבצים, בהוסטלים ובדיור הציבורי, וחיברנו את הכסף למקומות שם שכר הדירה יותר גבוה ופתרונות דיור ציבורי יש פחות.

ישראל שוורץ: כלומר, אם באשדוד מאכלסים עולים משנת 2000 ובגבעתיים מאכלסים עולים משנת 1995, לא מאכלסים עולים משנת 1995, צריך לתת לעולים היותר ותיקים שמשלמים שכר דירה יותר גבוה ויותר קשה להם.

ישראל שוורץ: תאמיני לי שהכסף ינוצל.

סופה לנדבר: אנחנו נסיים את הישיבה כי עושה רושם שאנחנו נכנסים לפינה אליה לא צריכים להיכנס.

סופה לנדבר: אני כיושבת-ראש הוועדה, ואני חושבת שגם היוזמים שיזמו את התוכנית – נתן שרנסקי וחברים במפלגתו אז – יתנגדו לסיפור הזה.

סופה לנדבר: אני חושבת שאתם עושים דבר שהוא לא מקובל.

סופה לנדבר: בזמן שהתחילו עם התוכנית, הכריזו על מספר ערים ובכוונה העבירו את האנשים מהמרכז לאותן ערים, היכן הם נמצאים היום.

סופה לנדבר: לעשות את זה באופן מלאכותי, אני חושבת שזה לא טוב.

סופה לנדבר: היום נפנה לשר השיכון באופן דחוף ונבקש ממנו לא לשנות אלא להאריך את השכירות היכן שהייתה, ולא להעביר את המפה ממקום למקום.

סופה לנדבר: משרד הקליטה.

סופה לנדבר: במקרים כמו הגברת הזאת, בקריטריונים של משרד הקליטה, אין לה דבר.

סופה לנדבר: כלומר, אם אדם נמצא במצוקה נכון להיום, היא לא יכולה להיעזר בכם.

דורית נגד: לצערי אנחנו מטפלים רק באנשים האלה.

דורית נגד: באזורים עליהם היא מדברת המצב מאוד מאוד קשה ואין פתרונות.

טמילה פורובוי: קראנו את זה אפילו באינטרנט.

טמילה פורובוי: זה נעים מאוד לשמוע שיש כבוד, אבל אני שואלת איזה כבוד, לפנסיונרים שלנו, אבל יש לנו ילדים והילדים הם המדינה שלנו.

טמילה פורובוי: אנחנו צריכים לגדל את הילדים.

טמילה פורובוי: אני מקבלת 4,000 שקלים בחודש, ותגידו לי אתם איך אני יכולה לתת לילד שלי את כל מה שהוא רוצה, ויש לו כישרון.

טמילה פורובוי: הילד הגדול עכשיו עוזר לי תודה לאל, אבל משהו צריך לעשות.

טמילה פורובוי: תראו כמה אנשים עזבו את הארץ עכשיו וזה כבר לא סוד אלא דבר ידוע.

טמילה פורובוי: אני לא כלכלנית, אבל אני מבינה שאם כך עוזרים למשפחות שלנו, זאת פרספקטיבה למדינה במיוחד כאשר מדובר בילדים.

סופה לנדבר: כאמור, במשך השבוע הבא תיתני לי באמצעות הוועדה לפניות הציבור פתרון למשפחה הזאת.

דורית נגד: אני מאוד מאוד מקווה שבמשך שבוע יימצא הפתרון ההולם והמתאים.

סופה לנדבר: השאלה מה הוא צריך לעשות.

סופה לנדבר: אתם בניתם במקום לא מתאים, במקום בו יש עליות וירידות ולרוב הקשישים המקום הזה לא מתאים.

דורית נגד: יש תור ואנשים ממתינים למקום.

סופה לנדבר: בינתיים תאריכו לו את השכירות.

סופה לנדבר: תעשו משהו.

סופה לנדבר: תמצאו את הפתרון למשפחה הזאת.

דורית נגד: אני אנסה למצוא עבורו הוסטל שיתאים לצרכיו או פתרון דיור ציבורי, דירה, כי את המקבץ הוא לא רוצה.

דורית נגד: אני מקווה שנמצא והוא יסכים לזה.

סופה לנדבר: עד שתמצאו לו פתרון אתם מסוגלים להאריך לו לכמה חודשים את ההשתתפות?

דורית נגד: את שכירות ארוכת הטווח?

סופה לנדבר: כן.

סופה לנדבר: אם ישראל יאריך את זה לחודשיים, תוך שלושה חודשים תהיו מסוגלים לתת לו פתרון של דיור?

סופה לנדבר: כן.

סופה לנדבר: אני עומדת להציע לשר הקליטה ולשר השיכון – עם העתק לשר האוצר שכרגע הוא ראש-הממשלה - לא לשנות את הרשימה ולבקש מהם שמי שמקבל עד היום, ימשיך לקבל.

סופה לנדבר: תודה רבה לכם.