הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 97, 2007-06-07 10:00

זבולון אורלב: אנחנו נכנסים לסיור רגלי שייקח בין חצי שעה לשלושת-רבעי שעה.

זבולון אורלב: אני מבקש להזכיר שהסיור הוא במסגרת סיור ועדה של כנסת.

זבולון אורלב: לוועדה יש יושב-ראש והוא מחלק את רשות הדיבור והוא אומר מה עושים ואיך עושים.

זבולון אורלב: הוועד של הכפר הולך אתנו והוא ידאג שהסיור שלנו יהיה סיור רציני, ענייני, וזאת כדי שנוכל לראות את הדברים בעיניים.

זבולון אורלב: בשעה 11:00 נתחיל את החלק השני של הביקור.

זבולון אורלב: אנחנו מקבלים את כל האורחים בברכה רבה.

זכריה תרם: האנשים חיים כאן כ-60 שנים, ורובם המכריע חיים כאן טוב.

זכריה תרם: עיריית תל-אביב לא נותנת להזיז גג אזבסט ולא נותנת לפרק פח, ולכן המצב החיצוני נראה כמו שהוא.

קריאה: ראש העיר לא הגיע?

זכריה תרם: הוא לא בא ויש לו סיבה טובה לא להגיע.

זבולון אורלב: הוא הוזמן כדת וכדין.

זבולון אורלב: השר נענה לבקשתנו, אבל לא ראש העיר.

זכריה תרם: יש משפחות שחיות במצוקה בכפר שלם, נתקעו עם הקפאת הפינוי בשנת 1996.

זכריה תרם: חשוב להדגיש שמתנהלת הסתה חמורה בתקשורת נגד תושבי כפר שלם, שכביכול הם רוצים יותר קריטריונים, הם רוצים והם רוצים, אבל דבר הזה הוא שקר וכזב.

זכריה תרם: ב-1996 הוקפאו הפינויים באופן שרירותי על ידי מינהל מקרקעי ישראל וזה היה באמצע תנופת הפינויים הגדולה.

זכריה תרם: מינהל מקרקעי ישראל טען שהפינויים בכפר שלם עולים יותר מדי כסף.

זכריה תרם: לאחר מספר שנים אישר בודק את המינהל קריטריונים לכפר שלם שעומדים בדיוק לפי מה ששולם בשנת 1996.

זכריה תרם: כלומר, 12 שנים בוזבזו לריק.

מאיר שטרית: כמה שולם ב-1996?

זכריה תרם: שולם בני ביתך ו-100 אלף דולר למשפחה.

זכריה תרם: רווק שיוצא לשוק החופשי מקבל 175 אלף דולר, שזה אומר דירת ארבעה חדרים חדשה בכפר שלם.

זכריה תרם: דירת ארבעה חדרים בכפר שלם בשנת 1996 עלתה 170 אלף דולר והיום דירת ארבעה חדרים בכפר שלם עולה 250 אלף דולר.

זכריה תרם: פדן מציע לרווקים או לבודדים 120 אלף דולר.

מאיר שטרית: הוא לא מציע על דעתו, אלה הקריטריונים.

זכריה תרם: לא, כבוד השר, זה שקר וכזב.

זכריה תרם: יש לנו כאן מסמך שיוכיח לך שפדן מטעה את כל הגורמים הממונים.

אבשלום בן-דוד: אנחנו ניכנס לבית שימחיש.

מאיר שטרית: אתה גר בבית הזה?

אבשלום בן-דוד: לא, אני לא גר בבית הזה.

אבשלום בן-דוד: אני עדיין גר בכפר שלם.

מאיר שטרית: לצורך העניין, אתה לא התפנית.

אבשלום בן-דוד: נכון.

מאיר שטרית: אני מניח שכל חברי הוועד לא התפנו.

אבשלום בן-דוד: בשנת 1996 היו שבעה חברים בוועד וארבעה מהם התפנו, יצאו בפינוי.

אבשלום בן-דוד: היום הרחבנו את הוועד כי אתה לא יכול לפעול עם שניים-שלושה חברים, ולכן הרחבנו את השורות.

מאיר שטרית: כמה חברי ועד יש?

אבשלום בן-דוד: כ-15 אנשים חברים במועצת הוועד.

מאיר שטרית: וכולם גרים בבתים כאלה.

אבשלום בן-דוד: יש לנו 5-6 פעילים שעובדים קשה מאוד.

זבולון אורלב: מה מספר התושבים המקוריים?

אבשלום בן-דוד: בכפר שלם מדובר ב-300 בתי אב מקוריים.

אבשלום בן-דוד: זאת יכולה להיות משפחה אחת בבית האב, אלה יכולות להיות 10 משפחות בבית האב, תלוי במצבם.

אבשלום בן-דוד: מדובר כאן בתושבים חדשים.

מאיר שטרית: לא הבנתי מה זה 10 משפחות בית אב.

אבשלום בן-דוד: בזמנו, כשהגענו לכאן עם קום המדינה, כפר שלם היה כפר חקלאי ערבי והרבה משפחות התיישבו בנחלות עם משקי עזר וקיבלו שניים ושלושה דונמים.

מאיר שטרית: קיבלו ממי?

אבשלום בן-דוד: מהסוכנות היהודית.

מאיר שטרית: יש להם חוזה עם הסוכנות?

אבשלום בן-דוד: לכל תושבי כפר שלם הוותיקים היה חוזה עם הסוכנות היהודית ורשות הפיתוח.

אבשלום בן-דוד: באמצע שנות ה-60, כאשר חלמיש נכנסה לכפר שלם, במקביל נשרפו משרדי רשות הפיתוח בכפר שלם והם הפסיקו לשלוח לאנשים קבלות על שכר דירה.

אבשלום בן-דוד: היו אנשים שדרשו את הזכויות ועדיין ממשיכים לדרוש, אבל היו אנשים שאם לא דורשים ממך לשלם, אתה עוזב את זה.

אבשלום בן-דוד: להוכיח ותק בכפר שלם זה הדבר הקל ביותר בעולם.

אבשלום בן-דוד: יש נסח משרד הפנים.

אבשלום בן-דוד: כל מי שגר בכפר שלם בשנים 1949-1950 עד שנת 1965, חוק הפינוי, ניגש למשרד הפנים, מוציא נסח והוא זכאי לכל הזכויות.

אבשלום בן-דוד: על זה אין מחלוקת.

אבשלום בן-דוד: העניין הוא שהתקשורת קבעה סטיגמה של פושעים על התושבים בכפר שלם ושל שודדי קרקעות.

מאיר שטרית: אין פולשים בכפר שלם?

אבשלום בן-דוד: יש פולשים בכפר שלם אבל הפולשים הם לא באחריות הוועד ולא באחריות המשפחות הוותיקות.

מאיר שטרית: אתם לא מגנים על הפולשים.

אבשלום בן-דוד: אנחנו לא מגדירים תושבים חדשים כפולשים.

מאיר שטרית: אתה אומר לי שבעלי הזכויות בכפר שלם הם אלה התושבים הוותיקים שגרים כאן.

מאיר שטרית: אם אני זוכר הקריטריון בפינוי היה ב-1987.

אבשלום בן-דוד: נכון.

מאיר שטרית: לזה אתם מסכימים.

אבשלום בן-דוד: כבוד השר, אני רוצה לחדד את הנקודה.

אבשלום בן-דוד: בתוך עמי אני יושב.

אבשלום בן-דוד: הפולשים שמדובר עליהם – ואני כאן כבר 20 שנים – אני לא חושב שיאה לזרוק אדם עם ארבעה-חמישה ילדים לרחוב כאשר הרשויות לא עשו במשך השנים שום דבר והוא חי כאן בתת תנאים.

אבשלום בן-דוד: יש פתרונות אין ספור גם לפולשים.

אבשלום בן-דוד: יש דיור ציבורי, יש שווי מחוברים.

אהרן: הם חיים כאן שנים רבות אבל קוראים להם פולשים.

מאיר שטרית: אם אני פולש לקרקע שלך שנים רבות, אני לא נחשב פולש?

מאיר שטרית: אני נחשב פולש.

אהרן: ברמה המשפטית, אם אתה חי בקרקע שלי הרבה שנים ואני לא עושה כלום, יש לי זכויות.

מאיר שטרית: אתה טועה בעניין.

מאיר שטרית: אדם שאין לו חוזה, גם אם הוא גר עשרים שנה, אין לו זכויות בקרקע.

מאיר שטרית: אתה גר בכפר שלם ואתה רוצה לצאת מצורת המגורים הזאת.

אהרן: הסברתי לשר מלהתחילה.

אהרן: בכפר שלם יש הרבה משפחות שחיות לא רע והן רוצות לצאת בתנאים הולמים ובפיצוי הוגן.

אהרן: כבוד השר, אני חושב ומדגיש שוב.

אהרן: יש הרבה אנשים בכפר שלם, אנחנו היינו החצר האחורית של תל-אביב, הפקירו אותנו כאן במשך שישים שנה.

מאיר שטרית: כל מה שאתה אומר, אני מבין.

מאיר שטרית: אני עצמי גרתי במעברה כזאת 40 שנה.

מאיר שטרית: אתה גר בכפר שלם, אני מניח בבית כזה, במשך שנים רבות.

מאיר שטרית: לך יש אינטרס לצאת או אתה רוצה להישאר בבית שלך?

אהרן: אני כרגע אישית לא הנושא.

אהרן: יש לי אינטרס לצאת.

קריאה: אבל בתנאים נורמאליים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, המגמה, גם שלכם, היא לצאת מתוך הבית.

קריאה: אי אפשר לחיות על מזוודות שישים שנה.

מאיר שטרית: אם אתה היית יושב במקומו ואתה צריך להחליט, מה אתה היית מציע?

מאיר שטרית: תחשוב, אתה מייצג את המדינה מצד אחד, את האינטרסים של המדינה, של עיריית תל-אביב, ומצד שני אתה רוצה גם לעזור לתושבים.

מאיר שטרית: מה אתה היית מציע?

אהרן: אני הייתי לוקח את הקריטריונים של 1996, את הקריטריונים המלאים של 1996 ומשדרג אותם לערכים של היום.

אהרן: כמו שהסברתי לשר, באופן הכי פשוט, רווק קיבל בשנת 1996, רווק שחי בזולה, אם כבוד השר מכיר את המושג, חצי דונם, חי יפה, הוועד ממש אילץ אותו לצאת בוויכוחים לדירת ארבעה חדרים חדשה בכפר שלם.

אהרן: אמר לו שהוא חי פה יפה, מתבגרים, אין לך טאבו, לא ייתנו לך דירה למרות שמגיע לך ולכן צא לארבעה חדרים.

אהרן: היום ארבעה חדרים בכפר שלם עולה 250 אלף דולר והיינו רוצים לשדרג את הקריטריונים שהיו ב-1996 לערכים של היום, אבל לא זאת הבעיה שלנו.

זבולון אורלב: אם היו מעדכנים, כמה היה מקבל אותו רווק?

אהרן: אותו רווק או זוג נשוי עם ילד או שניים היו יוצאים ב-230 עד 250 אלף דולר.

זבולון אורלב: ולפי הקיים היום כמה הוא יקבל?

זבולון אורלב: כמה מציעים לו היום?

מאיר שטרית: הקריטריונים שהמדינה קבעה בזמנו, עוד הרבה לפני, מועצת המינהל בהחלטה 909 קבעה קריטריונים שהיום זוג עם ילד מקבל, כולל תוספת, במקרה הרע ביותר, גם כאשר נותנים תוספת של 25 אחוזים, הוא מגיע ל-150-170 אלף דולר.

זבולון אורלב: עם הסכום הזה אין לו מה לעשות.

אהרן: חברת חלמיש הלכה למשפחות, לפני תביעות משפטיות, עם הצעה - למשפחה עם ילדים - לסכום של 137 אלף דולר וזה כאשר אנשים חיים בנכס ששווה מיליון דולר.

אהרן: הציעו למשפחות 122 אלף דולר.

אהרן: מנכ"ל חלמיש הפחית בקריטריונים.

מאיר שטרית: הוא לא מחליט.

אהרן: הוא החליט באופן חד-משמעי.

מאיר שטרית: אני חושב שאתה טועה.

זבולון אורלב: אני מציע שאת הדיון נקיים לאחר מכן.

זבולון אורלב: כרגע אנחנו רוצים להסתכל בעיניים ולראות מה המצב.

אהרן: אני מוכן לשלם לך על הקרקע מה ששילמה לך רסקו, שיכון ופיתוח וכל שאר החברות שמסרת להם את הקרקע.

אהרן: הם שילמו אפס מחיר.

אהרן: חלמיש שילמה אפס מחיר.

אהרן: אם היינו מקבלים כאן היתרים, היה קם כאן בניין עם 10-12 קומות וכל משפחת כהן הייתה חיה ברווחה, אבל משפחת כהן נאלצה לבנות סלאמס ובתים ברמה הזאת.

אהרן: כבוד הרב, הגדירו אתנו כפולשים.

אהרן: הנה התקופה הערבית שמקיפה את המתחם של משפחת כהן.

אהרן: כל הבתים הם בתים ערבים.

אהרן: העירייה חונקת אותי עם ההיתרים ואני אצא עם נזיד עדשים כאשר האדמה שלי.

אהרן: תן לי את הכסף עבור האדמה, תפנו את פינויי המצוקה מכספי חלמיש הנותרים בקופה.

זבולון אורלב: הדיון מתקיים בשעה 11:00.

זבולון אורלב: אנחנו ממשיכים בסיור.

מאיר שטרית: כמה יחידות דיור יש כאן?

קריאה: ארבע.

זבולון אורלב: המשפחות לא יעזבו.

זבולון אורלב: צריך למצוא פתרון.

זבולון אורלב: בינינו, גם לא כדאי להן לעזוב.

אהרן: יש כאן עושק נוראי והטעו את כל הגורמים.

אהרן: מדובר כאן בשחיתות.

מאיר שטרית: חלמיש פינתה מהשכונה הזאת עד היום 2,500 משפחות למרות שכאשר התחילו את הפינוי היו רק 1,400 משפחות.

קריאה: התחילו את הפינוי בשנות ה-50 אבל המשפחות מתרבות.

מאיר שטרית: חלמיש הוקמה בשנת 1972 ואת הפינוי התחילו בשנת 1976.

מאיר שטרית: אז היו בשכונה, לפי מפקד, 1,400 משפחות אבל עד היום חלמיש פינתה כבר 2,500 משפחות ועוד לא סיימה את הפינוי.

זבולון אורלב: אני מבקש לא לקיים את הדיון ברחוב אלא לראות את הדברים.

מאיר שטרית: הסתכלתי בתכתובת ויש לי את כל החומר, ראיתי את התכתובת של נסים משולם עם כל מנכ"לי החברות.

אהרן: שולחים למשפחות קשות יום הודעת סילוק מהבית וזאת ללא משא ומתן וללא הצעות לפינוי.

אהרן: כבוד השר צריך להבין מה עשו כאן.

אהרן: שני ילדי שמנת השתלטו על חלמיש, רוצים לטרוף את כל העוגה ולא מוכנים להשאיר לנו פירורים.

אהרן: בקטע הזה גרות משפחות ותיקות משנת 1949.

אהרן: כל הפחים וכל הסלאמס זה באשמת ראש העיר שהחליט למרר את חיינו.

אהרן: אנשים כאן חיים על בורות סופגים שישים שנים.

זבולון אורלב: אין ביוב?

אהרן: ברוב המקומות אין ביוב.

אהרן: עד שאתה מקבל עמוד תאורה בכפר שלם, יותר קל לחצות את תעלת הימים.

אהרן: זאת דוגמה מצוינת לעושק של תושבי כפר שלם.

אהרן: בשנות ה-70 הליברלים העצמאיים ישבו בעיריית תל-אביב, הייתה להם את חברת רובינשטיין – ורסקו הייתה שותפה בחגיגה – והם קיבלו כאן שדות ריקים.

אהרן: אני כילד שיחקתי בשדות האלה.

אהרן: 1,100 דירות שדות ריקים והם קיבלו בחינם או ממש בפרוטות.

אהרן: התנאי היחיד שנתנו לאדון רובינשטיין, ולחברת רסקו בשותפות יבנה, שיפנו את המתחם הזה.

מאיר שטרית: אבל לא פינו.

אהרן: פינו 15 פינויים קטנים שהפריעו להם בתוואי של השדות, נטשו את כפר שלם לשלושים שנה, עד שנת 1994, בזמן יצחק רבין, ואחרי שכפר שלם לחץ, רובינשטיין החזיר את האדמה למינהל מקרקעי ישראל, הגוף הגאון של המדינה, והמינהל עוד שלם לו 200 אלף דולר.

אהרן: היום אני מצטער למה כאשר רובינשטיין החזיר את האדמה למינהל לא באנו ואמרנו שייקחו 200 אלף דולר ושיעזבו אותנו לנפשנו.

קריאה: באותה תקופה כתבתי מכתב למינהל ואמרתי שנוצרה הזדמנות, הקרקע חזרה מרובינשטיין אליכם ואני מבקש שיקצו לי את הקרקע שאני יושב עליה במכירה, בהסכמה, בחכירה, אבל עד היום לא נעניתי.

מאיר שטרית: גם היום אתה מוכן לזה?

קריאה: גם היום אני מוכן.

קריאה: כן.

אהרן: המתחם הזה נקרא מתחם רובינשטיין שהתעשר במתחם הזה, ולאור הוקרה רשמנו את המתחם על שמו.

אהרן: כל המתחם הזה כאן, 200 דונם.

אהרן: אני אסביר לכבוד השר מה הפחים האלה.

אהרן: כאן אנחנו מותקפים בצילומי אוויר ועל ידי חבורות בריונים.

אהרן: חברת חלמיש הוציאה מיליונים כדי לרדוף את תושבי כפר שלם באמצעות חברות אבטחה ובריונים.

אהרן: מסתובבים כאן עשרות כאלה.

אהרן: אם תושב רוצה להחליף גג אזבסט או לפתוח חלון, מציצים לו לתוך הבית.

אהרן: אנחנו חשופים.

אהרן: הצטברו כספי כפר שלם בחלמיש ומדובר בעשרות מיליוני שקלים.

אהרן: אנחנו נדרוש ששלוש-ארבע משפחות מצוקה שחיות בתנאים מאוד קשים, במקביל להחלטה, יפונו על ידי חלמיש כאקורד אחרון.

מאיר שטרית: אתה תפנה אותם.

אהרן: אנחנו נקבל את השדות הריקים שחלמיש מחזיקה בכפר שלם?

אהרן: זה מקובל עלינו.

מאיר שטרית: אתה טועה בטיעון שלך כי אתה לא מכיר את העובדות, אבל אני כן מכיר את העובדות.

מאיר שטרית: המדינה החליטה בזמנו, כאשר התחילו את הפינוי, שכל הכסף שהמדינה תוכל להוציא מהקרקע של כפר שלם ייועד לפינויים.

מאיר שטרית: זאת אומרת, משק סגור.

מאיר שטרית: אני אומר לך שכבר היום לא עומדים בזה.

קריאה: הכסף הלך למקומות אחרים.

קריאה: הוא לא נשאר במשק הסגור.

מאיר שטרית: הוא לא יכול ללכת.

מאיר שטרית: היום הכסף שנכנס למדינה כתוצאה משיווק קרקעות, הוא יותר קטן מהכסף שהולך לפינויים.

מאיר שטרית: כאשר המדינה באה לפנות, אתם רואים את הקשיים ואת הצרות כאשר זה כן מסכים, ההוא לא מסכים, זה רוצה פי חמש וההוא רוצה פי ארבע, ולכן לא עושים פינוי-בינוי.

מאיר שטרית: לכאורה אני יכול לומר לכם שתיקחו את הקרקע ותשברו את הראש.

זכריה תרם: חלמיש ובראשם פדן, עוד לא קם לנו מנכ"ל כזה במשך כל השנים מאז 1962.

מאיר שטרית: מאיזה שנה אתה גר?

זכריה תרם: משנת 1951.

זכריה תרם: עברנו שבעה מנכ"לים למיניהם ועם כולם היינו בסדר, שיתפנו פעולה וכתוצאה מכך יצאו 350 משפחות.

מאיר שטרית: לפי הנתונים שבידי יצאו עד היום 2,500 משפחות למרות שהתחילו את הפינוי עם 1,400 משפחות.

אהרן: יש ריבוי טבעי.

זכריה תרם: בא יובל פרנקל ועשה את הצעד הגדול ביותר ופינה 350 משפחות.

מאיר שטרית: איך?

זכריה תרם: בנה ביתך.

מאיר שטרית: בבנה ביתך היית מוכן לצאת מחר?

זכריה תרם: מחר.

זכריה תרם: היום אני מוכן.

זכריה תרם: אני מציע לשר שיקים ועדה מקצועית שלך אתנו ביחד.

זכריה תרם: תאמין לי שנשב חודש ימים ונביא לך תוכנית שפותרת את עניין כפר שלם.

זכריה תרם: רק ככה, בשיתוף פעולה.

מאיר שטרית: אתה הרי יודע שיש תוכנית בניין ערים לשכונה ואי אפשר להתחיל מחדש את התכנון.

מאיר שטרית: השאלה שלי אם במסגרת התוכנית הקיימת, כאשר מתוכננים מגרשים לבנה ביתך.

נסים: הביצוע הוא לא נכון.

נסים: אני לא משווק היום שום מגרש לקבלנים.

מאיר שטרית: נניח שיש מאות מגרשי בני ביתך ואני אומר שמי שרוצה לצאת, בבקשה, קח מגרש, קח פיצוי וצא.

נסים: כולם מוכנים אבל הבעיה היא הפיצוי.

מאיר שטרית: אתה יודע שמגרש מהווה פיצוי.

נסים: אומרים שמה שמשרד השיכון קבע בשנת 1996, כזה ראה וקדש.

נסים: לוקחים את הקריטריונים, משקללים אותם להיום ויוצאים לדרך.

מאיר שטרית: בעבר נתנו מגרש חינם ונתנו פיצוי יחסית לא גדול אלא די קטן.

נסים: אם משקללים אותו לערכים של היום, אין בעיה.

אהרן: כבוד השר מבין בפוליטיקה יותר ממני.

אהרן: אדם שנפסל על ידי ועדת רביבי בשנת 1992 מלהיות יושב-ראש דירקטוריון חלמיש, מנהל במשך שנה שלמה לאחר מכן, כאשר תופרים לו תואר של ממלא מקום יושב-ראש הדירקטוריון, ועדת חיפוש לחיפוש מנכ"ל.

אהרן: הוא מחפש ומתייצבים מולו 103 מועמדים שנפסלו כולל אריאלה רבדל שנפסלה.

אהרן: נפסלו אנשים טובים בטענות שונות ומשונות והיו הרבה סיפורים על זה בעיתונים.

אהרן: פתאום הובא לידיעתנו שאיתן פדן הגיע והתמנה להיות יושב-ראש דירקטוריון חלמיש, שיש לו ניסיון עשיר והוא מתאים לחברה, כך רשום בפרוטוקולים.

זבולון אורלב: אני מציע לכם, אפשר לנבור בהיסטוריה ומבקר המדינה ינבור בהיסטוריה טוב מכם.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים בביקור הזה לצאת עם משהו כלפי העתיד, מה עושים מכאן ואילך.

זבולון אורלב: אני יודע שאתם אוהבים לדבר על ההיסטוריה ואני מאוד מבין אתכם.

אהרן: העתיד הוא לשבת עם ועד כפר שלם חצי שעה-שעה וועד כפר שלם יוכיח אחת לאחת – ואני אומר את זה במלוא האחריות – שפדן לא פעל על פי הקריטריונים לפיהם פינו ב-1996.

אהרן: אחת לאחת אני מוכיח לו.

מאיר שטרית: אני אומר לך שהוא לא פועל על פי הקריטריונים מ-1996 כיוון שהמדינה שינתה את הקריטריונים.

מאיר שטרית: לא הוא קובע את הקריטריונים.

אהרן: יש מתחם, שם האש בוערת ממש עכשיו כאשר 30 משפחות הולכות להיזרק לרחוב בימים אלה ממש.

אהרן: כידוע לכם, היינו בוועדת הכלכלה של הכנסת.

זבולון אורלב: באיזה מרחק זה?

אהרן: 10-15 דקות.

קריאה: זה נקרא נוה ורבור ואלה הם הבתים הגבוהים מסביב כאשר באמצע כפר שלם.

קריאה: אנחנו בשכונה אומרים שזה כפר שלם רבתי כי האינטרסים משולבים ומה שיקרה אצלם, יקרה גם אצלנו.

קריאה: מי שמגיע לו, יקבל פינוי, יקבל פיצוי הוגן.

זבולון אורלב: למה אתם רוצים להתפנות מכאן?

קריאה: אנחנו לא רוצים להתפנות.

קריאה: אני אומרת שבכפר שלם יהיה פינוי-בינוי, אז השכונה שלנו, ורבור, היא בעצם משולבת.

קריאה: החברה שבנתה את שכונת ורבור הייתה מחויבת גם לפיתוח שכונתי, היא גרפה את הכסף על הדירות וברחה, ואז שכונת ורבור נשארה עם הבעיה.

קריאה: קולם של בעלי הדירות בבתים הגבוהים לא נשמע וכאילו זה משהו אחר, אבל אני טוענת, כבעלת דירה בבניינים הגבוהים בשכונה, שאנחנו כפר שלם רבתי ולא ורבור וכפר שלם אלא יש לנו אינטרסים משותפים ואני חושבת שההזדמנות של פינוי-בינוי ופיצוי הוגן, ייתן גם הזדמנות לשכונת ורבור להפוך לשכונה.

אהובה שרעבי: אני מגדלת ילד שהוא בן אחי.

זבולון אורלב: את גרה בכפר שלם?

אהובה שרעבי: אפשר להגיד שכן.

אהובה שרעבי: אני מגדלת ילד עם שיתוק מוחין בן 29 שאמו נפטרה בלידה שלו.

אהובה שרעבי: הוא בן אחי והוא גר באזור למעלה.

אהובה שרעבי: אני הגשתי בקשה לסיוע לדירת נ"ר אבל סירבו בטענה שהאבא – שזה אחי – גר באזור פינוי ואמרו שהוא יקבל פינוי, ושאם הוא יוותר על הזכויות של הילד, הילד יקבל.

אהובה שרעבי: אמרתי שמה שמגיע לאבא, תנו, ותנו לילד מה שמגיע לילד.

אהובה שרעבי: בסוף לא קיבלתי לא זה ולא זה.

אהובה שרעבי: עכשיו אחי קיבל פינוי ואני מזמינה אותך לראות את הילד עליו אני מדברת.

אהובה שרעבי: בחור בן 29 על כיסא גלגלים, משותק במאה אחוזים ואני מצטערת שהוועד הביא אותך רק לכאן ולא לאזור הכואב באמת, כאשר 29 שנים אני מחכה לדירה ואני מממנת את הילד עם משכורת של 4,000 שקלים והקצבה שהוא מקבל.

זבולון אורלב: אני אתן לך את הכרטיס שלי.

זבולון אורלב: תכתבי לי את כל הסיפור ואני מבטיח לך שאני אטפל בזה אישית.

אהובה שרעבי: אתה יודע כמה מכתבים כתבתי לחברי הכנסת וקיבלתי מפח נפש?

זבולון אורלב: אני אנסה.

אהובה שרעבי: אני מקווה שתתייחס למכתב שלי בשיא הרצינות.

אהובה שרעבי: להשאיר את אחי ואת הבן שלו, שאני מגדלת אותו, לבד, זה בלתי אפשרי.

אהובה שרעבי: חבל שאתם לא באים לאזור הזה ואני מזמינה אתכם.

זבולון אורלב: כיושב-ראש ועדת ביקורת המדינה יש לי זכות על פי החוק לפנות לנציב תלונות הציבור כדי שיעמידו שניים-שלושה אנשים לבדוק את המקרה הזה והם יאמרו לנו האם יש מקום לעשות, האם אין מקום וכולי.

זבולון אורלב: אני מבטיח לך שהבדיקה הטובה ביותר שמדינת ישראל יכולה לתת תהיה במקרה שלך כי זאת סמכותי גם על פי חוק.

אהובה שרעבי: אני מאוד מקווה.

אהובה שרעבי: 29 שנים אני מחכה.

זבולון אורלב: אני אדאג לבדוק את המקרה שלך.

אהובה שרעבי: אני מאוד מקווה.

אהובה שרעבי: 29 שנים אני מגדלת את הילד הזה מכספי.

קריאה: אנחנו רוצים לדבר.

קריאה: אנחנו תושבים כאן, אל תסתמו לנו את הפה.

קריאה: בואו תשמעו את הכאב שלנו.

אהרן: אלה בתים שנבנו על ידי אנשים שפונו בשנת 1989, 1991, 1992, אז היה פינוי-בינוי בכפר שלם.

קריאה: יש לי 7 ילדים ורוצים לפנות אותי.

אהרן: יש כאן 30 משפחות עליהם מרחף צו סילוק מיידי של בית המשפט על ידי בעלת הון.

זהבה חזה: שלום כבוד השר, נעים מאוד, אני אחות של עפרה חזה ואני גרה כאן בכפר שלם.

זהבה חזה: כבוד השר, אתה משלנו, הגיע הזמן שתעשה משהו.

זהבה חזה: אני מקווה שתתחיל לעשות סדר בכפר.

אהרן: יש כאן 30 משפחות שעומדות להיזרק מהבית.

אהרן: היינו בוועדת הכלכלה של הכנסת.

אהרן: כל יושבי ראש הסיעות החליטו על תיקון חוק פינוי-בינוי כפר שלם במטרה מיידית ומוצהרת לסייע לאותן משפחות.

אהרן: אנחנו רוצים להביא את השר כדי שכאשר החוק יעלה בכנסת, הוא יעזור.

זבולון אורלב: קודם הוא יעלה בוועדת שרים לחקיקה, אחר כך יש לנו את משרד האוצר.

זבולון אורלב: אתה חושב שכמה ראשי סיעות יחליטו לשנות חוק?

זבולון אורלב: יושב כאן מנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל והוא יאמר לך שעד שמשנים חוק, חל על זה הכלל של עגנון, עד שבאה נחמה, יוצאת הנשמה.

אהרן: בשנות ה-50 רשות הפיתוח נתנה אפשרות במשך זמן מאוד קצר לרכוש את הטאבו וחלקם ניצלו את ההזדמנות ורכשו.

דב חנין: למה הם לא משפרים?

אהרן: כי העירייה לא נותנת היתרים וזאת כדי לנשל ולמרר את חיי התושבים.

אהרן: זאת שיטת הממסד במשך 60 שנים.

אהרן: אין שום סיבה שבעולם לעירייה לא לבוא ביוזמתה ולומר לאנשים שישפרו את הגדרות.

אהרן: זה מה שרובינשטיין קיבל והתעשר.

אהרן: היו כאן שדות ריקים, בלעו אותם ואת האנשים השאירו.

אהרן: כאן עמידר ומינהל מקרקעי ישראל עשו קומבינה מוזרה ביותר.

אהרן: היה כאן משפט לסילוק יד נגד שתי חברות בטאבו.

אהרן: היזם זכה.

אהרן: לימים, עד לפני שנה, הגיע פתאום צו פינוי גורף.

קריאה: כאן נעשה מעשה לא מוסרי.

קריאה: מוציאים אדם מבית על קרקע ומכניסים אותו לקופסא כזאת.

קריאה: המשפחה הגיעה לכאן בשנת 1948, מיד אחרי מלחמת השחרור.

קריאה: יש לנו אישורים של עמידר והסוכנות היהודית ששיכנו אותנו כאן.

קריאה: בהמשך הכנתי לכם חומר כדי שתוכלו ללמוד את הנושא.

קריאה: באו לפנות אותנו בסילוק יד מהשטח הזה.

קריאה: יש פה שתי חלקות שהם טוענים שהן של חברה פרטית.

קריאה: אני אראה לכם את מה שיש לי בכתובים.

זבולון אורלב: מה הבעיה כרגע?

קריאה: יש לנו כאן צו פינוי מבית המשפט כאשר לפי הטענה שלהם החלק הזה כאן, כל הקטע הזה, לא שייך להם, הבתים לא שייכים להם, אבל מסתבר שבשנת 2002 עמידר, חלמיש או מינהל מקרקעי ישראל – לא יודע מי – מכרו את הקרקע לחברה פרטית.

קריאה: הבית הזה היה קר בחורף וחם בקיץ בגלל הבאר ואתה יכול לראות את המרצפות שם שוקעות.

קריאה: כבוד השר חייב לראות את הבית הערבי.

זבולון אורלב: אנחנו תכננו שבשעה 11:00 נתחיל דיון כדי שנוכל לדבר באופן רציני ולא בצורה כזאת.

זבולון אורלב: אפשר להמשיך את הסיור ולא לקיים דיון.

אהרן: חובה לקיים דיון.

זבולון אורלב: כל דקה שאתה מאריך את הסיור, זה על חשבון הדיון.

זבולון אורלב: תחליט מה לעשות.

זבולון אורלב: השר ואני הקצבנו שעתיים, מ-10 עד 12.

זבולון אורלב: שעה ראשונה סיור ושעה שנייה דיון.

זבולון אורלב: זאת ועדה רשמית והישיבה צריכה להינעל בשעה 12:00.

זבולון אורלב: תחליט אתה מה לעשות.

אהרן: דיון.

זבולון אורלב: אני מציע שאת יתר הדברים נשמע בדיון.

זבולון אורלב: אנחנו עכשיו עוברים לבית ורבור.

זבולון אורלב: סוף הסיור ותחילת הדיון

זבולון אורלב: אני פותח את הישיבה.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים לסיים את הישיבה בשעה 12:00.

זבולון אורלב: אם לא נסיים היום, אני מבטיח לכם שנמשיך בעוד ישיבה אחת בכנסת.

זבולון אורלב: קיימנו ישיבה לפני כשלושה חודשים על פי פנייה של הוועד של כפר שלם.

זבולון אורלב: השתתף אתנו בישיבה מנכ"ל חלמיש, מר פדן.

זבולון אורלב: בעקבות הישיבה הזאת סיכמנו לראות ולסייר כי אין דבר טוב יותר ממראה עיניים.

זבולון אורלב: למרות שזה לא הביקור הראשון שלי בכפר שלם, גם הביקור היום מעיד שאין ספק שתמונת המצב כפי שהיא, היא תמונת מצב של כתם, כתם מכוער בליבה של העיר העברית הראשונה.

זבולון אורלב: המצב הוא מצב בלתי אפשרי, הוא בלתי נסבל והוא מחייב פתרון.

זבולון אורלב: כידוע במדינת ישראל יש הפרדת רשויות.

זבולון אורלב: מי שמופקד על הביצוע, זאת הרשות המבצעת, אלה משרדי הממשלה, הרשויות המקומיות.

זבולון אורלב: הכנסת מחוקקת ומפקחת כדי שהדברים ייעשו כראוי.

זבולון אורלב: מבקר המדינה בדק בזמנו את חלמיש, מצא מה שמצא, אבל הבדיקה אז לא הייתה רלוונטית למצב העכשווי והישיבה הזאת או הישיבה שלאחריה בעצם תקבע אם אנחנו מכניסים לעובי הקורה גם את מבקר המדינה על פי סעיף 21, דבר שאיננו רוצים לעשות.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים שהבעיות תיפתרנה.

זבולון אורלב: הואיל וזמננו ממש קצוב אני מציע לסדר הדיון שאנחנו נאפשר לוועד בסדר גודל של 10-15 דקות לומר את דברו.

זבולון אורלב: אני רוצה לייעץ לכם עצה נאמנה.

זבולון אורלב: הואיל וזו הישיבה השנייה, אפשר לדבר על ההיסטוריה, על העוולות ועל כל הדברים שלדעתכם היא בלתי ראויים שנעשו בעבר, אין בעיה לבזבז על זה את כל הזמן, אבל עצתי הנאמנה לכם היא בישיבה הזאת להתרכז ולומר איך אתם רואים את פתרון הבעיה מכאן ואילך, עם הפנים קדימה.

זבולון אורלב: תאמרו לנו מה לעניות דעתכם צריך להיות.

זבולון אורלב: אנא מכם, אל תגלשו לעבר.

זבולון אורלב: אם תרצו, אני לא אעצור אתכם, אבל תדעו שהזמן קצוב.

זכריה תרם: שלום לכולם, ברוכים הבאים לכפר שלם העתיקה.

זכריה תרם: אמנם אנחנו בבית ורבור, אבל הוא חלק מכפר שלם העתיקה.

זכריה תרם: כבוד ראש העיר, חבר יקר, דב חנין, חבר הכנסת אורלב, שר השיכון והחבר פדן.

זבולון אורלב: ומנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, מר אריה בר, ומנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל, מר יעקב אפרתי.

זכריה תרם: אדונים נכבדים, מאחר שעשיתם את כל המאמץ הגדול הזה והגעתם לכפר שלם, תבורכו.

זכריה תרם: אני רוצה לומר לכם שבמשך תשע שנים – וזה במיוחד לכבוד שר הבינוי והשיכון מאיר שטרית – היו פינויים בסדר גודל של חמש משפחות.

זכריה תרם: אל תטעו ותחשבו שמתפנים מכפר שלם.

זכריה תרם: לצערנו הרב כל אחד שנקרא למשרדי חלמיש, דינו שבעוד שבועיים יופיע בבית המשפט.

זכריה תרם: כך לא מנהלים עסק וכך לא יהיה הדבר הזה.

זכריה תרם: המנכ"ל מר פדן נשלח למר פדן כדי לקיים את הכתוב: פינוי ושיקום המשפחות.

זכריה תרם: מספיק לנו חמישים וכמה שנים במדבר הזה.

זכריה תרם: אבותינו יצאו ממצרים, הסתובבו במדבר ארבעים שנה, אבל אנחנו כבר עברנו את הגל הזה ואנחנו למעלה מחמישים שנה מסתובבים סביב כפר שלם והנושא לא נגמר.

זכריה תרם: אני רוצה לומר לכם שהייתה תנופה אחת והיא יחידה כאשר בכפר שלם התפנו כ-350 משפחות בזמנו של מנכ"ל חלמיש דאז, יבורך, מר יובל פרנקל.

זבולון אורלב: כמה משפחות נותרו?

זכריה תרם: לפי מה שאומר מר פדן, 300 משפחות ותיקות.

זכריה תרם: את השאר הוא יודע ואני לא יודע.

זכריה תרם: לכן אני אומר שאם לא תיקחו אותנו ברצינות, הדבר יכול להידרדר.

זכריה תרם: אנחנו אנשים ששומרים על המקום הזה כעל בבת עינינו.

זכריה תרם: היום התבשרתי על ידי מפקד המחוז שהפשיעה ירדה כאן לאפס, כך שהסטיגמה הזו הוסרה מעלינו.

זכריה תרם: אנחנו בני אדם.

זכריה תרם: למעלה מחמישים שנה רוב התושבים שאתם רואים כאן, בנים ובני בנים, נמצאים במקום הזה.

זכריה תרם: אנא מכם, מנעו מאתנו את החרפה הזאת.

זכריה תרם: רוצים את המקום?

זכריה תרם: המקום הפך למקום עשיר ואקסלוסיבי?

זכריה תרם: בבקשה, אבל לא לנשל את האנשים האלה מאדמתם, לא לנשל אותנו מזכותנו להתקיים.

זכריה תרם: אנחנו כאן למעלה מחמישים שנים.

זכריה תרם: כל אלה שיושבים כאן, בנים ובני בנים, נמצאים כאן למעלה מחמישים שנה.

זבולון אורלב: על פי החוק, הנהלים וההוראות הקיימים היום, אפשר לבצע לפי דעתכם את הפינוי-פיצוי?

זבולון אורלב: אדוני, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זבולון אורלב: אני קורא אותך לסדר פעם שנייה.

זבולון אורלב: אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

זבולון אורלב: תצא החוצה.

זבולון אורלב: אדוני השוטר, תואיל להוציא אותו החוצה.

זבולון אורלב: אתה לא תפריע לישיבת ועדה.

זבולון אורלב: צא בקשה החוצה.

קריאה: אני הולך למות שם.

קריאה: אתה צריך להבין את זה שאני הולך למות שם.

זבולון אורלב: אדוני השוטר, תוציא אותו החוצה.

זבולון אורלב: אם היית מבקש את רשות הדיבור, היית מקבל אותה, אבל אתה לא תפריע לנו.

זכריה תרם: אני מבקש מכבודכם, כבוד ראש העיר, כבוד שר השיכון, כבוד יושב-ראש הוועדה חבר הכנסת אורלב שקיבל אותנו יפה מאוד בירושלים, חבר הכנסת חנין, אנא מכם, היו מליצי יושר לגבינו.

זכריה תרם: אנחנו לא פולשים.

זכריה תרם: אנחנו באנו לכאן כדת וכדין, לגור בכפר שלם.

זכריה תרם: אנא.

זכריה תרם: כפר שלם מסתובבת ממש היום על גחלים.

זכריה תרם: אנחנו לא רוצים להיות כמו שהיה אלא אנחנו רוצים לחיות בשלום עם כולם.

זכריה תרם: תנו לנו.

זכריה תרם: יש קריטריונים במשרד השיכון, יש את כל הדברים הדרושים לגבי כפר שלם, הכול כתוב מילה במילה, אנחנו נלך לפי מה שכתוב במשרד השיכון בתיק הזה שנקרא כפר שלם.

זכריה תרם: אנחנו לא פולשים, אנחנו לא שודדי קרקעות, אנו לכאן בזכות ולא בחסד.

זבולון אורלב: אתה אומר שלפי ההוראות, החוק והנוהל הקיים היום ניתן להגיע במשאים ומתנים?

מאיר שטרית: הוא אומר משהו אחר.

מאיר שטרית: הוא אומר מה שהיה בשנת 1996.

זכריה תרם: אני רוצה לומר לך שאנחנו בתחילת דרכנו, כאשר ישבנו כאן עם החבר איתן, אמרנו לו שיש פה קריטריונים, ומה שהיה עם קודמך ומה שהיה עם אחרים, אנחנו נלך לפי זה וזה ילך חלק.

זכריה תרם: אם זה יהיה כך, אני רוצה לומר לכם שאפילו ישיבה אחת של הוועד לא תהיה עם חלמיש.

אהרן: תודה לאדוני היושב-ראש, אנחנו מודים לך על הישיבה שקיימת בירושלים ועל הסיור היום.

אהרן: אני יודע – וועד כפר שלם הודיע - שהטעו את כבוד השר ואת הגורמים המקצועיים במשרד השיכון ובעיריית תל-אביב.

אהרן: הוועדה הזאת התכנסה כדי לבדוק אפשרות ללכת למבקר המדינה ואנחנו דורשים שתתקבל החלטה ללכת למבקר המדינה.

אהרן: מועצת מינהל מקרקעי ישראל שהיא הגוף העליון במדינה לענייני מקרקעין אישרה את חידוש פעילות כפר שלם על פי הקריטריונים שקבע מנכ"ל משרד השיכון בשנת 1996.

אהרן: מיד לאחר חידוש הפינויים כינס פדן, פופיק מנהל המחוז, אדון בלנגה שישב אתם ועוד אנשים חסרי אחריות וחסרי סמכות - לא שמעתי שמנהל מחוז תל-אביב יכול לשנות החלטות של מועצת מינהל מקרקעי ישראל – כינסו ישיבת פינויים עליונה, כך הגדירו אותה, וקבעו את הקריטריונים לגזרים.

אהרן: זה נודע לועד כפר שלם ורצנו לשר הרצוג בירושלים.

אהרן: השר הרצוג נתן הנחיה לסימונה, נציגת משרד הבינוי והשיכון בוועדת הפינויים העליונה, והורה לה חד משמעית לבטל את כל השינויים שנעשו בקריטריונים, שנעשו שלא כדין ולא בסמכות.

אהרן: סימונה הגיעה לישיבת הפינויים האלה לאחר מכן – יש לנו פרוטוקולים – ביקשה את אשר ביקשה אבל נדחתה בזלזול על ידי פדן ופופיק.

אהרן: שני אלה שינו את הקריטריונים שלא באחריות ולא בסמכות והטעו את הגורמים.

זבולון אורלב: מה הבקשה שלכם?

אהרן: קודם כל החלפת הנהלת חלמיש.

אהרן: שני ילדי שמנת השתלטו על הנהלת חלמיש.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים עכשיו בישיבה רשמית של הכנסת.

זבולון אורלב: אני מציע, בוא לא נדביק כינויים ולא נאמר ילדי שמנת.

זבולון אורלב: אני יודע את הכאב.

זבולון אורלב: גם בשעה שקשה, בקשתי לנהל את הדיון בצורה תרבותית.

אהרן: בקשתנו להיפגש עם כבוד שר הבינוי והשיכון.

אהרן: קודם נשמח להיפגש עם הגורמים המקצועיים במשרדו.

אהרן: אנחנו נוכיח לו אחת לאחת שמנכ"ל חלמיש טען שאנחנו פולשים, אחר כך הוא טען במאמר בדה-מרקר שזאת החצר הפרטית שלו ועשה זאת בצורה דמגוגית.

אהרן: אנחנו גרים בלי ביוב, בלי בורות סופגים ובלי מים ואתה מעיז לומר בדה-מרקר לתושבי המדינה שזאת החצר האחורית שלך?

אהרן: החצר הזאת היא שלנו ולא של אף אחד אחר במדינה.

אהרן: יש לך בעיה עם חדשים מקרוב באו, תתמודד אתה ואל תדביק תוויות לאנשי כפר שלם.

אהרן: אנחנו נשמח מאוד לשבת עם כבוד השר ולהוכיח לו אחת לאחת.

אהרן: אם רוצים, יכול לשבת גם ראש העיר.

אהרן: לצערנו ראש העיר חולדאי, שאנחנו מאוד מכבדים אותו ויושב-ראש הוועד מעריץ אותו, לא התייחס אלינו כל השנים, אבל נשמח לשבת גם אתו.

אהרן: יש גורמים מקצועיים בעירייה ונוכיח להם אחת לאחת שפדן מוליך אותם שולל.

אהרן: הוא הפחית את הפינוי במאות אחוזים ללא אחריות וללא סמכות ואני עומד מאחורי כל מילה ומילה שלי.

זבולון אורלב: סדר הדיון יהיה כזה שקודם ידבר ועד הכפר, ויש לו עוד שתיים-שלוש דקות, ולאחר מכן אתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת דב חנין.

זבולון אורלב: לאחר מכן ידבר ראש העיר, ולאחר מכן ידבר שר הבינוי והשיכון.

זבולון אורלב: אם ייוותר זמן, ואני אשתדל שייוותר זמן, אתן את רשות הדיבור לעוד אחד או שניים שרוצים לומר מה כואב להם.

קריאה: יש בעיה רצינית כי לאנשים יש צווי הריסות ומדובר באנשים ותיקים שגרים כאן וחרב מונחת על צווארם.

קריאה: תקפיאו את זה בינתיים עד שיסתיימו כל הדיונים.

זבולון אורלב: בקשתך נשמעה.

זבולון אורלב: כבר התקיימה ישיבה של שעתיים ארוכות בירושלים ואנחנו אחרי סיור של יותר משעה בו דיברנו לאורך כל הדרך.

זבולון אורלב: שלא ייווצר רושם שכל מה שאנחנו עושים הוא ששומעים את הוועד רבע שעה.

זבולון אורלב: לא.

זבולון אורלב: אנחנו שומעים אותו שעות על שעות והם יכולים להעיד על כך.

אהרן: אנחנו מבקשים מראש העיר ומחברת חלמיש, להקפיא ולבטל באופן מיידי את התביעות המשפטיות נגד המשפחות הוותיקות בכפר שלם.

אהרן: אתה היום יושב בכפר שלם שישים שנה, מקבל יום בהיר הביתה מכתב סילוק ואתה צריך לעזוב את הבית תוך שבעה ימים וזה ללא הכנה למשא ומתן, ללא פנייה טלפונית וללא כלום.

אהרן: אנשים שלא פנו לוועד, בתמימותם, ולא התייחסו לפנייה שנראתה להם מרושעת ותמהונית, והם יושבים כאן שישים שנה, אנחנו מבקשים משר השיכון ומראש העיר לתת הנחיה לדירקטורים בחלמיש לעצור את ההשתוללות של פדן.

אהרן: כל משפחה בכפר שלם שעומדת בתנאים הבסיסיים של המינהל, 87 מטרים, אנחנו מבקשים לעצור את ההליכים המשפטיים נגדן.

זכריה תרם: אני במיוחד פונה לכבוד השר.

זכריה תרם: בין השורות נשמע כאילו הקריטריונים של 1996 שונו אבל באף מקום ברשומות לא נאמר שזה שונה.

זכריה תרם: בזמנו כתבנו לחברת חלמיש וביקשנו שלפני שתפוג תוקפה של החלטת המינהל, אנחנו מבקשים לממש אותה מיידית, והחלטת המינהל מצוינת והיא מתאימה לנו.

זכריה תרם: היא הוגבלה לשנתיים ובמשך שנתיים חלמיש הייתה חייבת לפנות את האנשים, אבל היא לא פנתה לאף אחד- פרט לשתיים-שלוש משפחות - אלא רק הלכה למשפטים.

זכריה תרם: אני יכול להביא את המכתבים שנמצאים במשרד השיכון ובמינהל מקרקעי ישראל.

זכריה תרם: אמרנו שעוד חצי שנה-שנה-שנה וחצי יפוג תוקף ההחלטה ואנחנו מבקשים לממש את זה מיידית אבל הוא לא עשה כן אלא במכוון היא חיכה.

זבולון אורלב: עזבו את ההיסטוריה.

זבולון אורלב: אנחנו רוצים לעסוק בעתיד.

זכריה תרם: אנחנו רוצים להבהיר בצורה שלא משתמעת לשתי פנים.

זכריה תרם: אם יהיו אותם הקריטריונים של המשרד משנת 1996 משוקללים לערכים של היום, 99 אחוזים מהתושבים יעזבו.

דב חנין: מכובדיי, יש פה המון בעיות.

דב חנין: לא פעם ראשונה אני בכפר שלם ובוודאי גם אתה אדוני ראש העיר ואתה אדוני השר.

דב חנין: אני אומר לכם שיש פה הרבה בעיות.

דב חנין: אם נקדיש ישיבה לדבר על הבעיות, נשב יום שלם ואולי נצא עם דמעות בעיניים אבל אנחנו לא נפתור את הדברים.

דב חנין: לכן השאלה היא מה עומד על סדר היום עכשיו ואיך אנחנו מתמודדים עם הבעיה כרגע.

דב חנין: יש פה המון המון כעס אדוני ראש העיר, המון כעס וכאב אצל התושבים.

דב חנין: אם אנחנו לא ננצל את ההזדמנות הזאת, אדוני השר, להידברות אמיתית עם התושבים ועם הנציגות שלהם, אני חושש מאוד שאנחנו נראה כאן דברים מאוד קשים.

דב חנין: אני אמנם למדתי משפטים וגם לימדתי משפטים אבל דבר אחד אני יודע, שלא לכל שאלה, לחוק יש תשובה טובה, ואני אומר את זה בצער.

דב חנין: לחוק היום אין תשובה טובה לבעיה של כפר שלם.

דב חנין: לכן אנחנו בוועדת הכלכלה של הכנסת קיימנו גם כן דיון והגענו – כל חברי הוועדה, כמעט מכל סיעות הבית – למסקנה שחייבים לשנות את החוק כדי למצוא פתרון נכון וראוי לבעיה הזאת.

דב חנין: אתם יודעים שבסדום הלכו לפי החוק, אבל לפעמים צריך ללכת לפי הצדק ולפי השכל.

דב חנין: מה שקורה פה הוא שאנשים חיים עשרות שנים באזור הזה, וזה לא מתקבל על הדעת, זה לא יתכן משום סיבה, משום הצדקה, משום חוק, שפתאום יבואו אליהם ויאמרו להם עכשיו ללכת.

דב חנין: זה פשוט לא יכול להיות.

דב חנין: אם החוק אומר את זה, בואו נשנה את החוק.

דב חנין: אני אומר את הדברים כי נראה לי שעכשיו חשובים שלושה דברים.

דב חנין: אני חושב, אדוני השר, שאם אתה תקבע את העקרונות ואתה תאמר שזאת תהיה מדיניותך, אתה תעשה שינוי טוב ותעשה שינוי בעוד הרבה מקומות בהם יש בעיות כאלה.

דב חנין: העיקרון הראשון הוא עיקרון ההידברות.

דב חנין: יש תושבים, יש להם נציגות, התושבים האלה אנשים מאוד מאוד נבונים, יודעים בדיוק מה הבעיות שלהם ומה הקשיים שלהם.

דב חנין: תאמין לי אדוני השר, אם בכל מקרה כזה אתה תנחה את אנשיך לשבת עם האנשים עין בעין, לראות את הבעיות, לראות את השאלות, לראות את המקרים, הרי לא נוכל כרגע לדבר על כל המקרים האלה, אבל אני בטוח שאם אתה היית מכיר את כל המקרים האלה, מצפונך לא היה נותן לך לעמוד מאחורי ההחלטה הזאת.

דב חנין: לכן העיקרון הראשון הוא עיקרון ההידברות.

דב חנין: העיקרון השני, אדוני השר, נקבע לפני הרבה שנים ואני חושב שזה עיקרון מאוד חשוב.

דב חנין: כאשר יש פינוי, העיקרון צריך להיות דירה תמורת דירה ולא לתת לאנשים סכום כסף שיכריח אותם לברוח מתל אביב לאיזה מקום אחר.

דב חנין: אנשים גרים כאן בתל אביב, כאן העבודה שלהם, כאן הם הסתדרו, כאן החיים שלהם.

דב חנין: צריך לתת להם את סכום הכסף שיאפשר להם לרכוש דירה, לאפשר למי שמוכן להתפנות, להתפנות ולגור באופן ראוי, מכובד, יפה בעיר הזאת ולא במקום אחר.

מאיר שטרית: אני רוצה להבין את הנקודה שלך.

מאיר שטרית: לגרסתך, אם הייתה משפחת אם ראשונה, אחרי כן כמו שראינו יש משפחות עם ארבעה ילדים שבינתיים התחתנו ויש להם ילדים, כך שמדובר בחמש משפחות.

מאיר שטרית: לפי גרסתך צריך לתת לכל משפחה כזאת דירה בתל-אביב.

דב חנין: נכון.

מאיר שטרית: זאת אומרת, הפינוי יעלה מיליון דולר.

מאיר שטרית: מי אמור לשלם?

דב חנין: כלכלית מישהו כאן מרוויח הרבה כסף.

דב חנין: האדמה הזאת שווה הרבה כסף.

מאיר שטרית: אף אחד לא מרוויח כאן כסף.

קריאה: אנשים מושחתים.

זבולון אורלב: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זבולון אורלב: אני מאוד מבקש, אי אפשר כך לנהל דיון.

זבולון אורלב: אני מאוד מבין את הכאב.

זבולון אורלב: אמרתי, אני לא פעם ראשונה כאן.

זבולון אורלב: כשלא תהיה ישיבה, אני אשמע את הכול, אבל אין ברירה, אתם חייבים לקבל על עצמכם עכשיו להקשיב וגם לדברים שלא נעימים לאוזניכם.

זבולון אורלב: זה חלק מהעניין.

זבולון אורלב: רבותיי, שבו ותירגעו.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה לומר לך שמבחינה כלכלית אם ייתנו לכל האנשים שחיים כאן

דב חנין: פתרונות דיור והם יסכימו להתפנות בצורה הוגנת, בשקט ובצורה ראויה, כלכלית השטח הזה שווה הרבה יותר.

מאיר שטרית: על סמך מה אתה אומר את זה?

דב חנין: אני מוכן לשבת אתך ולהסביר לך.

זבולון אורלב: אדוני, אני קורא לך לסדר פעם שנייה.

זבולון אורלב: אתה מאלץ אותי, מה שאני לא רוצה, להוציא אותך.

זבולון אורלב: אל תאלץ אותי.

זבולון אורלב: אני לא אתן לך להפריע לישיבה.

קריאה: אני לא מפריע.

זבולון אורלב: אתה מפריע.

דב חנין: אדוני השר, כלכלית אני מוכן לשבת אתך אחרי הישיבה.

דב חנין: אפילו אם כלכלית אתה תשכנע אותי ולא אני אותך, הצדק כאן אומר שאי אפשר להוציא אנשים שחיים כאן ולומר להם שעכשיו ילכו.

דב חנין: נקודה אחרונה.

דב חנין: יש נושא שעומד על הפרק באופן מאוד דחוף.

דב חנין: אם אנחנו, ואתה באופן אישי וראש העיר, לא תתערבו, יכול להיות שבעוד שבוע-שבועיים-שלושה שבועות יהרסו כאן בתים ואני לא יודע מה יקרה.

דב חנין: אני חושב שזה יהיה כמובן אסון למשפחה שיהרסו לה את הבית אבל יכול להיות שזה יהיה אפילו אסון יותר גדול, ואני לא אומר מה יקרה.

דב חנין: לכן אדוני השר, אני פונה אליך שתנחה את כל הגורמים הרלוונטיים להקפיא בינתיים, עד שיתנהל הדיאלוג הזה, עד שיתנהל הדיון הזה.

מאיר שטרית: אין לי סמכות.

דב חנין: אני מוכן לדבר על שאלת הסמכות.

רון חולדאי: הנושא של פינוי כפר שלם עומד הרבה מאוד שנים על הפרק.

רון חולדאי: עיריית תל אביב רואה כחשיבות רבה מאוד בהמשך התהליך.

רון חולדאי: אני יזמתי בזמנו את המשך התהליך אחרי שהוא הופסק.

רון חולדאי: פעם ראשונה גם שעיריית תל אביב שמה כסף מכיסה, שמנו 9 מיליון שקלים שהם בנוסף ל-9 מיליון שקלים של מינהל מקרקעי ישראל ואפרתי מודע לזה.

רון חולדאי: אני בעד המשך התהליך.

רון חולדאי: כל היתר נשאר בגדר מה שנקרא הקריטריונים והחוק שמאפשרים לנו לפעול.

רון חולדאי: עיריית תל אביב איננה הגורם המחוקק.

רון חולדאי: עיריית תל אביב תשתף פעולה ומשתפת פעולה בכל תהליך שמיועד לטפל ולקדם את העניין הזה אבל כל זה במסגרת החוק.

רון חולדאי: עיריית תל אביב לא יכולה לעשות מה שאסור לה לעשות במסגרת החוק של מדינת ישראל ואנחנו נמשיך ונעשה כמיטב יכולתנו.

רון חולדאי: אני מבין את העניין, הוא חשוב לי, אני מכיר את האנשים, מכיר את הבעיות.

רון חולדאי: לפעמים כשבאים אלי אנשים ומתחילים לדבר אתי, אני אומר להם שאני כבר מכיר את הנושא ואת הבעיה.

רון חולדאי: עיריית תל אביב תפעל במסגרת העניין כדי לעזור ולקדם אותו.

רון חולדאי: יחד עם זאת אני מסב את תשומת הלב, לפחות לאור מה ששמעתי מחבר הכנסת חנין, שיש כאן דברים מורכבים גם ברמות הכלכליות של העניין שלא ניתן בהבל פה לבוא ולומר שכל אחד יקבל אני לא יודע מה, ולכן הקריטריונים צריכים להיקבע בשום שכל כאשר מי שצריך יהיה לקבל, זה שני הצדדים, גם המחוקק אולי צריך לטמון את ידו ולחוקק את מנגנון הפיצוי, אבל מצד שני צריכים גם התושבים לדעת שלא ניתן לקבל את כל העולם.

זבולון אורלב: אני רוצה לשאול את ראש העיר שאלה קשה.

זבולון אורלב: העובדה היא שבמנגנון הקיים, בחמש השנים האחרונות פונה מספר זעום של משפחות שנדמה לי אפשר למנות אותן על יד אחת.

זבולון אורלב: כלומר, ברור לחלוטין שבמנגנון הנוכחי אין פתרון.

זבולון אורלב: לכן העירייה כנראה הולכת לפתרונות משפטיים שהם בדרך הטבע מקוממים לא רק את התושבים, ואני מוכרח לומר גם אותי.

רון חולדאי: אני מבצע את החוקים שאתה מחוקק.

זבולון אורלב: אני עוד לא שאלתי את השאלה.

זבולון אורלב: אני רק אומר שהיא מקוממת גם אותי.

זבולון אורלב: הואיל והעירייה היא הנגישה הישירה מול התושבים, האם ומדוע העירייה לא צועקת ולא דופקת על השולחן ואומרת לממשלה שבקריטריונים הנוכחיים היא לא יכולה לבצע פינוי ראוי והגון?

זבולון אורלב: אני שואל מדוע והאם.

רון חולדאי: זאת העובדה שעיריית תל אביב באה אל המדינה ואמרה לה שהמדינה עצרה את כל התהליך, שתשים את היד בכיס, אם היא חושבת שהנושא ראוי כמו שאנחנו חושבים, שתחוקק את החוק או תתקן את המנגנון ונפעל.

רון חולדאי: אני לא אומר למדינת ישראל מה לעשות.

רון חולדאי: אף אחד לא התיישב אצלי במשרד כדי לשאול אותי איך צריך לתקן את החוק.

רון חולדאי: החוק במדינת ישראל מחייב את עיריית תל אביב כמו שהוא מחייב את כולם.

רון חולדאי: אני באתי אל מדינת ישראל ואמרתי למדינת ישראל שהתהליך הופסק בתקופת הממשלה – לדעתי בתקופתו של נתניהו – וזאת עובדה.

רון חולדאי: כשאני נבחרתי באתי וראיתי שזה נעצר, אז גם שוחחתי עם ידידי אדון תרם שהציג בפניי אז את כל הבעיה, הלכתי למינהל מקרקעי ישראל ואמרנו שננסה.

רון חולדאי: המדינה הייתה מוכנה לשים אז בסך הכול 9 מיליון שקלים ואנחנו אמרנו שאנחנו מוכנים לשים מול זה עוד 9 מיליון שקלים מעיריית תל אביב כדי לנסות להתניע את התהליך.

רון חולדאי: עדיין, גם במציאות של היום, בסופו של דבר, מה שקובע, לדעתי, הוא עניין הקריטריונים הקבועים בחוק לגבי כמה יקבל מי מתוך אותם אנשים.

רון חולדאי: בהיעדר חקיקה אחרת אני מחויב – אני אומר את זה גם לתושבים ואומר לכולם – לפעול על פי החוק ואני פועל על פי החוק.

זבולון אורלב: אדוני השר שטרית, אני מודה לך על שנענית לפנייתי לקיים את הסיור ולהקדיש את הזמן.

זבולון אורלב: בעצם עכשיו הכול רובץ לפתחך.

זבולון אורלב: כלומר, המציאות היא שבקריטריונים הנוכחיים העסק לא עובד.

זבולון אורלב: זה מוביל אותנו לסמטה של משפטים וכדומה, שלפי דעתי אני לא רואה בהם את הפתרון העתידי.

זבולון אורלב: העירייה אומרת שהיא מבצעת על פי הנחיות המדינה, אבל אתה הוא המדינה.

מאיר שטרית: קודם כל, שאלה אחת לראש העיר.

מאיר שטרית: תוך כדי סיור נתקלתי בשני אנשים שאחד מהם יושב כאן.

מאיר שטרית: הבחור אב לתינוק והוא בנה חדר צמוד למשפחה שלו, קיבל צו הריסה מהעירייה, הוא ביקש להרוס את זה לבד ואכן הרס, אבל עכשיו הסתבר שהוציאו לו צו הריסה על כל הבית שלו.

מאיר שטרית: אם הבית היה קודם והוא גר שם עם ההורים שלו במשך שנים רבות, מה הקשר בין החדר לבין הבית הקודם?

רון חולדאי: אינני יודע.

רון חולדאי: אני לא מכיר את המקרה ואני לא יכול להתייחס אליו.

רון חולדאי: אם המקרה והמסמכים יועברו אליי, אני אדון בהם.

רון חולדאי: להערכתי, מבלי שאני יודע, הנושא גם נמצא בבית המשפט.

זבולון אורלב: תעביר את המסמכים לראש העיר.

מאיר שטרית: חברים, אף אחד פה לא רשע ולאף אחד אין משהו נגד אנשי כפר שלם.

מאיר שטרית: זאת לא פעם ראשונה שאני מסייר בכפר שלם אלא בעבר סיירתי כבר פעמיים.

מאיר שטרית: בשנה הזאת שאני שר שיכון, זו הפעם השנייה שאני מסייר בכפר שלם.

מאיר שטרית: ניסיתי ללמוד את התמונה ולראות מה קורה בכפר שלם ואני מודה שהיא לא קלה.

מאיר שטרית: גם היום בסיור ראינו בתים ואנשים שגרים בתנאים בלתי נסבלים.

מאיר שטרית: על כך אין ויכוח ביני לביניכם.

מאיר שטרית: אין שום ויכוח.

מאיר שטרית: אגב, אני אשמח להיפגש עם הוועד ואני איזום פגישה אתו.

מאיר שטרית: אני אקיים פגישה כזאת ונקדיש לזה יותר זמן כדי ללבן את הנקודות יותר לעומק, לא כדי לחפש את ההיסטוריה אלא כדי להסתכל לעתיד.

מאיר שטרית: העבר פחות מעניין אותי.

מאיר שטרית: כדי להעמיד דברים על דיוקם, אני רוצה שייאמרו העובדות וזאת כדי שלא תהיינה אי-הבנות.

מאיר שטרית: על פי הנתונים שבידי התהליך של טיפול בכפר שלם התחיל בשנת 1962.

מאיר שטרית: במצב הנוכחי לפחות, לפי הנתונים שבידי, כאשר התחילו את תהליך הפינוי בין 1962 ל-1972 פינו כ-1,390 משפחות ונותרו עוד 630 פינויים נוספים.

מאיר שטרית: בין 1972 ל-1990 פינתה החברה עוד 840 פינויים.

מאיר שטרית: כדי לעשות את זה יותר קצר אני רק אומר שכל תהליך הפינוי שהתחיל, מאז התחיל ועד היום, היו אמורים לפנות בכפר שלם 1,400 משפחות אבל בפועל פונו עד היום 2,500 משפחות.

מאיר שטרית: זאת אומרת, כמעט פי שניים מנקודת ההתחלה של הפינוי, דבר שכמובן יוצר בעיות מאוד גדולות כי כאשר המדינה תכננה לפנות 1,400 משפחות והיה ערך מסוים לקרקע, ואמרו שעם הכסף שיתקבל מהקרקע הזאת נפנה את המשפחות, ובדיעבד הסתבר שמספר הפינויים גדל פי שניים ויותר, אז הנושא הכלכלי כבר לא עובד.

מאיר שטרית: היום כל הכסף שייעדה המדינה לפינוי בכפר שלם, שזה בערך 62 מיליון דולר, שאמור להיכנס מהקרקעות, כולו אמור לכסות את הפינויים.

מאיר שטרית: היום החברה נמצאת בגירעון.

מאיר שטרית: זאת אומרת, הכסף שנכנס מהקרקעות לא יכסה – מה שאמור להיכנס, לפי התוכניות המאושרות כמובן – את עלות הפינויים.

מאיר שטרית: מאחר שהפינויים נפסקו, עיריית תל אביב ומינהל מקרקעי ישראל בזמנו, נתנו כל אחד מהם 9 מיליון שקלים הלוואה – לא מענק – לחברת חלמיש שאמורה להחזיר את הסכום בסוף השנה הזאת עם ריבית והצמדה.

מאיר שטרית: אני רוצה שתבינו את הצד השני של המטבע.

מאיר שטרית: זה לא שיושב אדם רשע ואומר שאותו לא מעניין תושבי כפר שלם והוא רוצה לחסל אותם.

מאיר שטרית: הוא עובד לפי הכלים שיש לו.

מאיר שטרית: אגב, להרגיע את התושבים, לפדן אין שום SAY בקביעת הקריטריונים ואיך יפנו את האנשים.

מאיר שטרית: הוא לא קובע.

מאיר שטרית: מי שקובע זאת המדינה, מוסדות המדינה קובעים את הפינויים ונקבעו קריטריונים שאני מסכים אתכם שהם שונו.

מאיר שטרית: יש לי את הקריטריונים שנקבעו על ידי המדינה ויש לי את החלטת מועצת המינהל חתומה על ידי ראש מועצת המינהל לשעבר השר אהוד אולמרט עת היה שר המסחר והתעשייה וראש המינהל, מתאריך 4 במרץ 2004.

מאיר שטרית: בה מועצת המינהל מחליטה לשנות את הקריטריונים לפינוי ולבטל למשל את קבלת קרקע לבנה ביתך חינם, דבר שנתנו קודם.

מאיר שטרית: יש פה החלטה של מועצת המינהל.

אהרן: למה?

מאיר שטרית: אני לא אומר למה.

מאיר שטרית: אני לא שופט אלא מציין עובדות.

מאיר שטרית: אני מציין עובדות ולא אומר אם זה נכון בעיניי או לא נכון בעיניי.

מאיר שטרית: אני אומר מה החליטו.

מאיר שטרית: יש פה החלטה של מועצת מינהל שקובעת שלא יתנו יותר קרקעות בחינם לבנה ביתך.

מאיר שטרית: המדינה במשך השנים הורידה את מענקי המקום שהיו, וכזכור זה בכל הארץ ולא רק בכפר שלם, ולכן מענקי מקום שהיו מוספים לתקציב הפינויים ירדו.

מאיר שטרית: זה לא שהוא החליט להוריד את תקציב המענקים אלא המדינה הורידה מענקים בכל הארץ, בגליל, בנגב וכולי.

מאיר שטרית: פעם בפינויים הייתה תוספת שהיו מקבלים בסכום של 13 אלף דולר שגם הם בוטלו על ידי האוצר בזמנו, זה מה שנקרא פינויים יזומים וגם זה בוטל.

מאיר שטרית: זאת אומרת, הוא לא מחליט על הקריטריונים לפינוי.

מאיר שטרית: אני אומר את הדברים כדי להעמיד דברים על דיוקם.

מאיר שטרית: אתם רואים בו אדם רשע, אבל אין לו ברירה וכמנכ"ל החברה הוא צריך לפעול לפי התקנים שהממשלה והמוסדות קובעים.

מאיר שטרית: חברת חלמיש כפי שאתם יודעים היא שותפות בין הממשלה לעירייה, חמישים אחוזים-חמישים אחוזים.

מאיר שטרית: אני מסכים שבתנאים הנוכחיים כפי שמוצעים, אין הקומץ משביע את הארי ואין הבור מתמלא.

מאיר שטרית: ודאי שהתנאים הנוכחיים אינם מעודדים פינוי ויש ודאי גרף שאפשר להראות לכם בגדול על תהליך הפינויים בחלמיש פר שנה, כמה משפחות פונו כל שנה.

מאיר שטרית: כאמור, פונו 2,500 משפחות ואתם רואים שבשנת 1962 פונו 64 משפחות.

מאיר שטרית: משנת 2000 ועד עכשיו פונו מעט מאוד אנשים.

מאיר שטרית: תהליך הפינוי נעצר וזה לא פלא, זה בגלל העובדה שחל שינוי מהותי בקריטריונים לפינוי, דבר שלא מאפשר לאנשים לפעול.

מאיר שטרית: כל החלטה כזאת של מועצת המינהל מחייבת אישור האוצר.

מאיר שטרית: המינהל הוא יחידת סמך ממשלתית שכפופה לאוצר באופן מוחלט ולכן אני מסכים שהפינויים במצב הנוכחי היום הם אינם תשובה מספקת ולכן גם אי אפשר לקדם את הפינויים.

מאיר שטרית: אני חושב שהדבר מחייב בדיקה מחדש, של מה האפשרויות לפינוי, גם בממשלה וגם בעירית תל אביב וצריך להסתכל מחדש על כל התוכנית של חלמיש, על כל הקרקעות שנשארו עד היום, לבדוק את הייעודים שלהן.

מאיר שטרית: יכול להיות שאולי צריך לעשות שינוי ודיברתי בדרך עם תושבים שונים ושאלתי אותם האם הם היו חוזרים למסלול הקודם של הפינוי, בו נתנו קרקע לבני ביתך וקיבלו 250 מטרים עם אפשרות לפיצוי מסוים במחירים של 1996, ולא היה אף אחד פה שלא אמר לי שהוא היה יוצא, כולל נסים שאמר שהוא מוכן לחתום מחר בבוקר.

מאיר שטרית: רשמתי ושמעתי.

מאיר שטרית: אני מתכוון לבדוק את הסוגיות האלה.

מאיר שטרית: כאמור, אני מוכן להזמין את אנשי הוועד ולשבת אתם, אני גם אשב עם חברת חלמיש ואבדוק מה עם הקרקע כי יכול להיות שנצטרך לעשות שינויים בתוך תוכנית בניין ערים כדי ליצור זכויות בנייה יותר גדולות בכפר שלם כדי לנסות לממן בעתיד לפחות את האפשרויות האלה של פינוי התושבים.

מאיר שטרית: אני בעד זה שתושבים שגרים במקום, ותיקים, בעלי הזכויות באדמה, אלה שגרים על הקרקע, יקבלו פיצוי.

מאיר שטרית: אני לא רוצה ליצור אשליות ולכן הערתי את מה שהערתי לחבר הכנסת חנין.

מאיר שטרית: אין פה פתרון קל.

מאיר שטרית: אם אתה מצפה שמשפחה, שאב המשפחה זכאי לדירה חליפית, אבל בינתיים יש לו ארבעה ילדים או חמישה ילדים וכל אחד בנה חדר, אתה מצפה שכל אחד יקבל דירה?

מאיר שטרית: אין סיכוי לזה.

מאיר שטרית: אם אומרים את זה לאנשים, זה להשלות אותם כי זה לא יקרה.

דב חנין: אדוני השר, הוא גר במקום.

מאיר שטרית: הוא יכול לקחת משכנתא ולקנות דירה כמו כל זוג צעיר.

מאיר שטרית: גם בגוש קטיף לא נתנו דירה לכל מי שגר עם ההורים שלו.

זבולון אורלב: אני חושב שאם היו מסבים את השם של כפר שלם לגוש קטיף, היו נפתרות כאן כל הבעיות.

מאיר שטרית: חברים, אני לא רוצה ליצור אשליות.

מאיר שטרית: אם ההחלטות היו שלי, הייתי יכול לומר לכם מה ההחלטות שלי אבל כאמור כל החלטה של מועצת המינהל מחייבת אישור של שר האוצר ושל משרד האוצר ולכן צריך לנהל דיון בממשלה ויכול להיות שיהיה צורך בחקיקה ואכן אפשר לקדם הצעת חוק.

מאיר שטרית: אין שום התנגדות אם יושב-ראש הוועדה או הוועדה רוצה להעביר את הנושא לבדיקה של ביקורת המדינה.

מאיר שטרית: אני ודאי לא רוצה ליצור אשליה בקרב האנשים שעומדים בפניהם צווי פינוי והריסה.

מאיר שטרית: אין לי שום סמכות להתערב בפינוי, לא לי ולדעתי גם לא לראש העיר.

מאיר שטרית: ברגע שיש צו שיפוטי, איש במדינה לא יכול לעצור את זה ולא יכול להתערב.

מאיר שטרית: מעולם לא התערבתי בעצירת צו פינוי או הריסה שהוצא על ידי בית המשפט וגם אין לי סמכות כזאת.

מאיר שטרית: הדרך היחידה לעצור היא דרך בתי המשפט או לפנות ליועץ המשפטי לממשלה לבקש צו עיכוב אם הוא חושב שיש הצדקה.

מאיר שטרית: אני לא רוצה ליצור אשליה שאנשים יחשבו שיש לי סמכות או לראש העיר יש סמכות לעצור צווי הריסה משפטיים כי אין לנו את הסמכות הזאת.

זבולון אורלב: אני מבין שיש דבר אחד שהוא מוסכם, גם מדברי ראש העיר, גם מדברי השר וגם מדברי חברי הכנסת לאורך הביקור, שהמצב כפי שהוא כרגע איננו מוביל לפתרון.

זבולון אורלב: המצב החוקי, המציאות הקיימת כפי שהיא, איננה מובילה לפתרון בעיית כפר שלם ולכן חייב להיות איזשהו שינוי.

זבולון אורלב: אין הסכמה מהו השינוי.

זבולון אורלב: אבל אומר השר – ושוב, זאת לא אסיפת בחירת ולא אסיפת עם אלא זאת ישיבת כנסת פורמאלית עם פרוטוקול – שהוא מוכן לקבל על עצמו להוביל דיון ולראות האם ואיך ניתן לפעול כדי לשנות את הקריטריונים או דברים אחרים על מנת להוביל לדינאמיקה בה אותם 300 פלוס משפחות ותיקות הזכאיות – ואני לא יודע בדיוק מי – תוכלנה להמשיך בתהליך הפינוי כדי שהגרף שראינו ישתנה והמגמה תשתנה וירבו הפינויים.

זבולון אורלב: זה לדעתי תוצאה מצוינת של הביקור ואני מודה לשר על הדבר הזה.

זבולון אורלב: אומרת העירייה שידיה כבולות, אם המדינה תשנה, היא תוכל לפעול.

זבולון אורלב: העירייה גם היא אומרת שהמצב כמו שהוא הוא מצב בלתי אפשרי.

זבולון אורלב: השאלה, אדוני השר, בתוך כמה זמן לפי דעתך יש צורך בדיון כזה?

זבולון אורלב: סדר גודל של שלושה חודשים?

זבולון אורלב: דיון שאתה רוצה לעורר אותו עם האוצר, במינהל.

מאיר שטרית: אני לא מתכוון לסחוב את זה הרבה זמן.

זבולון אורלב: סדר גודל של שלושה חודשים?

זבולון אורלב: לנקודת מעקב.

מאיר שטרית: שלושה חודשים.

זבולון אורלב: זאת הנקודה כרגע אנחנו עומדים בה ואני חושב שהיא נקודה טובה והיא תוצאה טובה מאוד.

זבולון אורלב: ביקשו שניים או שלושה אנשים את רשות הדיבור ואני מקצה לכל אחד דקה-דקה וחצי.

זבולון אורלב: לעניין צווי ההריסה.

זבולון אורלב: אני לא איש משפט אבל אני מבין שצו הריסה מישהו מבקש.

זבולון אורלב: כלומר, לא המשיח ולא הקדוש ברוך הוא פונה לבית המשפט אלא יש מישהו שעושה זאת.

זבולון אורלב: בקשתנו, ואני מבין שזאת בקשת הוועדה, שהרשויות המוסמכות יבדקו, הואיל ובא השר הממונה ואומר שהוא הולך לבדוק את הנושא – הוא לא רצה להתחייב כרגע מה יהיה השינוי, וזה בסדר, זאת מידת הזהירות – והוא מכיר בכך שהמציאות איננה טובה, תמוה אם מצב אחד אומרים שהמצב טעון שינוי ואני מניח גם שיהיה שינוי כי יש גם לחץ של הכנסת, לחץ של הוועדה שלנו, לחץ של וועדת הכלכלה, ואני מאמין שיהיה שינוי – ואני לא יודע מה השינוי ומבקש מכם לא לחיות יותר מדי באשליות – מוזר שבינתיים מתקדם איזשהו תהליך שהוא תהליך כמובן מאוד כוחני של המדינה מול תושבים.

זבולון אורלב: לכן אני פונה כפניית ועדה אל הרשויות המוסמכות, שאינני בדיוק יודע להגדיר אותן, לאור המציאות הזאת לבחון את האפשרות החוקית האפשרית על מנת לתת עוד פסק זמן למיצוי של אפשרות שינוי הקריטריונים ופינוי תוך משא ומתן.

זבולון אורלב: אנחנו נבדוק את הדבר הזה גם מבחינתנו.

דודי בלסי: אנחנו גילינו עוד שני דברים ואני אתן לכם את המסמכים.

דודי בלסי: יש לי מכתב מעמידר שאומר ש"על פי הבדיקה שערכנו נמצא כי הנכסים שבנדון טופלו על ידי חברת חלמיש עבור מינהל מקרקעי ישראל".

דודי בלסי: זאת אומרת, מ-1949 אנחנו משלמים לעמידר, אבל עכשיו זרקו את זה על חלמיש.

דודי בלסי: אם הם אומרים שזה של חלמיש ואנחנו שייכים לחלמיש, שיפתרו לנו את הבעיה.

דודי בלסי: חלק מהמתחם אומרים שחברה פרטית קנתה אותו.

זבולון אורלב: מה בקשתך?

דודי בלסי: בקשתנו שיעצרו את כל ההליכים נגדנו עד לבירור העניין כי לדעתי בקטע הזה יש רמאויות.

דודי בלסי: אני רוצה לומר לך אדוני השר רק דבר אחד.

זבולון אורלב: שאלתי אותך מה בקשתך.

דודי בלסי: שיעצרו את ההליך המשפטי.

דודי בלסי: אני מוסר לך את החומר.

זבולון אורלב: אני מבטיח לך שאני אקרא אותו.

זהבה חזה: אנחנו בכפר שלם הרבה מאוד שנים.

זהבה חזה: כאשר דיבר כבוד השר ואמר שתכננו 1,600 פינויים אבל בסוף פינו 2,400 משפחות, זה היה דבר צפוי ואפשר לומר שהיום יפנו גם 3,000 משפחות.

זהבה חזה: אני כאן משנת 1977 ואני עדיין כאן, זה אומר שברגע שאני מביאה ילדים, הילדים גרים כאן, הם הולכים למשרד השיכון ושם אומרים להם שמאחר שהם בפינוי-בינוי אין להם שם זכויות לקבל הלוואות.

מאיר שטרית: זה לא נכון.

מאיר שטרית: כל זוג צעיר, לא משנה איפה הוא נולד ואיפה הוא קיים, מטפלים בו במשרד השיכון.

זבולון אורלב: תעבירי אלי שם של זוג אחד שקיבל תשובה כזאת ואני מבטיח לך שאני אתן את זה אישית לשר ואני אעקוב אחרי זה באופן אישי.

זהבה חזה: אני כתושבת כפר שלם – אלוהים חנן את המשפחה שלנו בכל כך הרבה אחים – כאשר על שטח אדמה יושבות 10 משפחות, לא יתכן שאני אתקע לעוד חמישים שנה בגלל מישהו אחר שיושב על הקרקע ולא רוצה להתפנות או לא רוצה להתפנות.

זבולון אורלב: השר לא ישיב עכשיו.

זבולון אורלב: אם הוא ירצה, הוא ירשום וייתן לך תשובה בפעם אחרת.

זבולון אורלב: את הישיבה הזאת אנחנו נועלים תוך דקה-שתיים.

זהבה חזה: אני פה כל כך הרבה שנים ורוצה להתפנות, אבל אף אחד לא יכול לעזור לי.

נעמי רמתי: אני פעילת שכונה של כפר שלם רבתי.

נעמי רמתי: המשמעות של רבתי היא שאני גרה בנווה ורבור בבתים הגבוהים.

נעמי רמתי: אני חושבת שיש שחקן נוסף ששכחנו לדבר עליו.

נעמי רמתי: שכונת ורבור, שחברת הבנייה לכאורה בנתה והייתה צריכה לעשות פיתוח שכונתי, היא ברחה.

נעמי רמתי: אני מבקשת להיות נציגה של הבתים הגבוהים שעד היום לא שמעו אותם בכפר שלם אבל האינטרסים של כולנו משותפים.

נעמי רמתי: אני חושבת שאם לא יהיה פינוי-בינוי בכפר שלם אנחנו נהווה שכונת מעבר, שכונה של אוכלוסייה חלשה, ולעומת זאת השטח הזה מאוד יקר.

נעמי רמתי: חברות הבנייה הנדל"ניסטיות עשו ויעשו פה הרבה כסף ולכן התושבים צריכים לקבל פיצוי הוגן.

מנואלה: אני תושבת מ-1947.

מנואלה: אני באתי לכאן כנערה ערבייה כדי לרגל ונשלחתי על ידי אבא בגין.

מנואלה: בגין הביא אותי לכאן.

מנואלה: ביום ראשון קיבלתי מכתב, צו סילוק.

מנואלה: יש לי שם אנדרטה של בן יחיד שלי שנהרג במצור עם עוד 54 שנרצחו.

מנואלה: אני אחות שכולה, בת שכולה ואם שכולה, וכולם נפלו למען המדינה, וקיבלתי צו סילוק.

זבולון אורלב: אני מאוד מעריך אותך ושמח שאפשרתי לך לומר את הדברים.

זבולון אורלב: יושב כאן גם מנכ"ל חלמיש, יושב כאן גם ראש העיר ושר השיכון.

זבולון אורלב: אני רוצה להאמין שהרשויות הנוגעות כאן, אף אחד מהן לא יישאר אדיש לדברים שאת אמרת וגם אני רשמתי את זה ואראה מה ניתן לעשות.

מנואלה: אני מבקשת לפני כל דבר שיבואו לחצר שלי ויבדקו.

1063: במהלך כל הדיון הזה דיברנו על פתרון בעיות אבל בפועל לי, ואני מאמינה שלעוד הרבה צעירים שלא נמצאים כאן, יש צו ב-25 בחודש.

1063: ב-25 בחודש עומדים להעיף אותי מהבית ואני עם ילדה.

1063: עומדים להעיף אותי למרות שיש לי זכות לגור שם.

1063: לאן אני יכולה ללכת?

1063: אמר עלי איתן פדן שאני עבריינית ומבזבזת את כספי הציבור על משפטים.

1063: אחרי שבוע, איתן פדן שלח לי מכתב שהוא רוצה לזהות אותי מהשטח וזה על ידי סוללה של עורכי דין.

1063: זה לא בזבוז כספי ציבור?

1063: למה כשאני הולכת ליועץ המשפטי אני מבזבזת כספי ציבור?

1063: הוא אומר לי לקחת משכנתא, אבל אתם יודעים כמה כסף שילמתי לעורכי דין?

1063: הייתי יכולה לקחת את הכסף הזה ולהשקיע במשכנתא.

1063: אני באה לחלמיש, אבל אף אחד לא רוצה לתת לי פתרון.

1063: אני יודעת שבשטח שאני גרה עומדים לעשות פיתוח ולבנות בניין עם קרוב ל-14-15 קומות.

1063: תאמין לי שגם הקבלן, גם חלמיש וגם כל מי שאחראי לקרקע הזאת, יכולים לפנות ולתת פיצוי הולם לזוג צעיר ולא לזוג צעיר שגרים בסך הכול בדירת חדר שאני אפילו לא יכולה להרחיב אותה.

1063: כל הכסף שלי הולך לעורכי-דין ואין לי שום פתרון.

קריאה: למה הוא קורא לנו גנבים ופולשים?

זבולון אורלב: אילנה, אני לא יודע אם היית בראשית הדיון.

זבולון אורלב: אפשרנו לבעלך לומר את הדברים ומה שהציע השר, או כך זה הסתיים, שהוא יגיש את המסמכים לראש העיר שלא ידע על המקרה הזה.

זבולון אורלב: המקרה הזה ייבחן.

זבולון אורלב: אני מבין את הכאב שלך.

זבולון אורלב: הדברים נשמעו, הכאב גם נשמע, אנחנו מבינים את הכאב הזה.

זבולון אורלב: לנו אין סמכות, לחברי הכנסת אין לנו סמכות להתערב בהליך שיפוטי אלא לפנות לרשויות שכנראה להן יש סמכויות כאלה ואחרות שאני אינני מכיר אותן, וזה היה חלק מההחלטות שלנו שהואיל וכנראה עומדים בפני שינוי או יש כוונה חיובית לבחון שינוי, אנחנו ביקשנו לבחון לעכב את ההליכים ולראות איך ניתן לעכב אותם.

זבולון אורלב: אני מאוד מתנצל.

זבולון אורלב: אני יודע שיש עוד חברים שרוצים להתייחס, אבל צר לי, אנחנו צריכים לשמור על לוח הזמנים ובגלל שאנחנו שומרים על לוח זמנים, יכולנו לבוא לכאן.

זבולון אורלב: יש עוד כפרי שלם במקומות אחרים שאנחנו צריכים להגיע גם אליהם.

זבולון אורלב: קודם סיכמתי את הישיבה ואני חושב שהדברים ברורים ואין צורך לחזור עליהם.

זבולון אורלב: מעבר לכך אני רוצה קודם כל לומר לשר ולראש העיר, פעם שלישית אני פוגש את הוועד וגם אני קראתי בעיתונים כל מיני דברים על כפר שלם.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שפגשתי אוכלוסייה יהודית ישראלית חמה, פגשתי אוכלוסיה ראויה, פגשתי אוכלוסיה שהיא דואגת את הדאגה האמיתית, שהיא רוצה להיות אוכלוסיה אזרחית נאמנה, תורמת, שומרת חוק, שומרת סדר, מחנכת כראוי את ילדיה, ואני מאוד התרשמתי מהגישה הדיונית גם של חברי הוועד וגם של חברים נוספים שאתם נפגשנו בעת האחרונה.

זבולון אורלב: אני חושב שזאת הדרך ואם הדרך הזאת תישמר, לדעתי ניתן יהיה להתקדם קדימה.

זבולון אורלב: אני רוצה להודות לשר, אני רוצה להודות לראש העיר, למנכ"לים, לחברים ולכולם.

זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לסדר שהציבור לא יקום ממקומו עד אשר השר וראש העיר יעזבו את האולם.

זבולון אורלב: אנחנו עדיין לא מפעילים את סעיף 21.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.