ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 214, 2007-06-05 09:45

מיכאל מלכיאור: אפשר להרחיב הרבה בנושא הזה, גם בהתייחסות לשב"כ של אותם זמנים, אבל לא נעשה את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אני שמח שהגיעו נציגי האוצר.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנו רוצים לעבור על הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: בעצם אפשר להגיד, שהחוק הזה בא להשלים מהלך שאנו באים לעשות ביוזמה ודחיפה של חברת הכנסת רונית תירוש.

מיכאל מלכיאור: לחלק מאיתנו יש הזכות להצטרף לקטעים שונים ואפילו ליזום קטעים שונים, אבל היא מובילה את המהלך הזה.

מיכאל מלכיאור: רונית התחשבה במצב הנפשי של אנשי האוצר, ואני לא מדבר על המצב הכלכלי.

מיכאל מלכיאור: החוק הזה בא להשלים את העבודה, מדובר על ילדים בכיתות א'-יב'.

מיכאל מלכיאור: יש לנו חוק נפרד שדן בכיתות הגן.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנו דנים בחוק נפרד על בתי הספר.

מיכאל מלכיאור: זה חוק שאנו מכינים אותו לקריאה ראשונה.

מיכאל מלכיאור: כל אחד שעמד בפני כיתה, יודע שלנהל כיתה עם 40 תלמידים זה בלתי אפשרי.

מיכאל מלכיאור: כל המומחים לאלימות, לפדגוגיה ולצרכיו של התלמיד, יודעים שזה דבר שיאפשר ללמד בכיתה.

מיכאל מלכיאור: הייתי בכנס אילת בנושא עיר ללא אלימות.

מיכאל מלכיאור: אחד מהפרופסורים הציג מחקר שאומר, שמספר התלמידים הוא לא דבר מכריע בנושא ההוראה.

מיכאל מלכיאור: אני הקטן לא עשיתי מחקר, לא מבין שום דבר, אני רק חבר כנסת פוליטיקאי, אבל לפעמים יש קצת שכל ישר.

מיכאל מלכיאור: אני גם לימדתי כמה שנים.

מיכאל מלכיאור: כל מי שעמד לפני כיתה יודע שהדבר הזה הוא בסיסי בחינוך.

מיכאל מלכיאור: עם כל הכבוד למחקר הזה, אני לא מאמין בזה ואנחנו לא נתחשב בזה.

מיכאל מלכיאור: הפרופסור קם כדי להגן על עצמו ולהסביר את המחקר.

מיכאל מלכיאור: כל הזמן אנו שומעים על המחקר הבודד הזה אל מול 50 מחקרים בכיוון ההפוך.

מיכאל מלכיאור: המחקר הזה מצא שכאשר מצמצמים את מספר התלמידים מכניסים מורים הרבה פחות טובים לכיתות.

מיכאל מלכיאור: זה מה שהוא הסביר.

מיכאל מלכיאור: אני אמרתי לו: מה זה שייך לדיון פה.

רונית תירוש: הסברת את זה בצורה יוצאת מן הכלל.

רונית תירוש: אני אוסיף ואומר, שגם דו"ח וילנאי שטיפל בנושא אלימות הציג 26 המלצות, שאני כמנכ"לית השתדלתי ליישם את כולן, למעט אחת.

מיכאל מלכיאור: אני לא בטוח שכל חברי הכנסת יודעים מה זה דו"ח וילנאי.

רונית תירוש: היתה ועדה שדנה בנושא מניעת אלימות במוסדות החינוך, שהמליצה על 26 המלצות.

רונית תירוש: למשל, שבכל בית ספר תהיינה יועצות, שיקטינו את מספר התלמידים בכיתה וכו'.

רונית תירוש: ככל שיכולתי מילאתי אחר ההמלצות, כאשר אחת עמדה לי לרועץ, אותה המלצה כבדה מבחינה תקציבית של הקטנת מספר התלמידים בכיתות.

רונית תירוש: ככל שנקטין את מספר התלמידים בכיתה, בעיקר בעידן שבו המורים לא מהלכים אימים על התלמידים – היום יש יותר חוצפה, יותר תעוזה, פחות גיבוי למערכת גם מצד ההורים והבית, העדר סמכות שהוא תוצר של הרבה דברים – אין ברירה אלא להקטין את מספר התלמידים בכיתה.

רונית תירוש: כך גם יקטינו את ממדי הלחץ, העצבים והתחככות והאלימות, וגם יאפשרו יותר זמינות של המורים לתלמידים כדי לאתר במקום בעיות של למידה, לקויות וחסכים.

רונית תירוש: ככל שנקדים ונטפל, המדינה בראייה ארוכת טווח תחסוך מיליוני שקלים.

רונית תירוש: היום אנו מכבים שריפות.

רונית תירוש: אין לנו ראייה אסטרטגית.

רונית תירוש: אנו בונים כיתות עמוסות, והתוצרים הם אלימות, נשירה של תלמידים, בעיות של דימוי עצמי וילדים שפוגעים בעצמם ובמערכת עד כדי נשירה מהמערכת.

רונית תירוש: חלקם מגיעים לבתי כלא וחלקם לא עובדים כי הם לא מאמינים בכוחם.

רונית תירוש: אז המדינה מוצאת את עצמה משלימה להם הכנסה במסגרת תקציבי ביטוח לאומי, רשויות הסעד ובתי הכלא.

רונית תירוש: זה עולה כסף, ואת זה המדינה לא מתמכרת.

רונית תירוש: אני טוענת, שבשיטה הזאת אנחנו נחסוך את כל הכספים הללו שיבוזבזו לריק.

רונית תירוש: לכן, גם מבחינה תקציבית החוק הזה הוא בהחלט ראוי ונכון.

רונית תירוש: אני עשיתי תחשיב כך שבמשך 12 שנה בכיתות החינוך היסודי המספר ילך וירד מ-40 תלמידים בכיתה ל-28 תלמידים בכיתה.

רונית תירוש: כל שנה נוריד ילד.

רונית תירוש: בחטיבת ביניים ועליונה נתייצב על 32 תלמידים בכיתה לאחר תהליך של 8 שנים.

אלכס מילר: לאן הוא ירד?

רונית תירוש: לכיתה אחרת.

רונית תירוש: זה מצריך בנייה של כיתות נוספות, ומצריך גם גיוס של מורים נוספים.

מיכאל מלכיאור: הכוונה שאם תגיע למספר הזה, אתה תפתח עוד כיתה, זה יתחלק לשניים.

רונית תירוש: האוצר העריך את זה ב-6 מיליארד שקלים.

רונית תירוש: אני מעריכה את זה ב-4 מיליארד.

רונית תירוש: אם בממוצע מדובר על 10 שנים, אז 4 מיליארד ב-10 שנים זה 400,000,000 שקלים בשנה.

רונית תירוש: אני אסביר את עקרונות התמחור.

רונית תירוש: בכל בית ספר יסודי יש מינימום שתי כיתות בשכבה.

רונית תירוש: בדרך כלל מדובר על 3 כיתות, ולפעמים גם 4 כיתות.

רונית תירוש: בבית ספר העל יסודי זה נע בין 5-6 כיתות עד 10-20 כיתות.

רונית תירוש: לי היה בית ספר עם 21 כיתות בשכבת.

רונית תירוש: אני הולכת על המינימום.

רונית תירוש: נניח שיש בכיתה אחת 29 ילדים ואז אני צריכה להוריד ילד, ובכיתה השנייה יש 35 ילדים ואני צריכה להוריד משם 6 ילדים.

רונית תירוש: אני פותחת כיתה נוספת.

רונית תירוש: זה כאשר אני הולכת לחומרה.

רונית תירוש: אפשר גם לקחת תחשיב של סך התלמידים בשנתון, לחלק אותם ל-28 ולהגיד מה מספר הכיתות שהמדינה צריכה, אבל זה לא נכון לעשות זאת.

רונית תירוש: זה לחומרה.

רונית תירוש: צריך לקחת סימולציות של בתי ספר ולראות.

רונית תירוש: אני לא לקחתי ובדקתי כל בית ספר, ולכן לקחתי את המינימום.

רונית תירוש: הממוצע הוא 3 כיתות בשכבת גיל ביסודי.

רונית תירוש: מ-3 כיתות אתה פותח כיתה רביעית.

מיכאל מלכיאור: החשבון הוא מאוד פשוט.

רונית תירוש: בחינוך היסודי אני צריכה תוספת של 4,000 כיתות, כאשר כל כיתה עולה חצי מיליון.

רונית תירוש: לכן, מדובר בשני מיליארד שקלים.

רונית תירוש: בחינוך העל יסודי אני צריכה 2,000 כיתות, ולכן מדובר בתוספת של עוד מיליארד.

רונית תירוש: בסך הכל מדובר בשלושה מיליארד.

רונית תירוש: המיליארד הנוסף הוא לשם תוספת של תקני מורים.

רונית תירוש: אלה הן העלויות.

רונית תירוש: אני רוצה להעלות משהו למחשבה.

רונית תירוש: הכותרת של ההצעה הזאת התפרסמה, ובעקבותיה קיבלתי מכתב מאישה מאוד נבונה שאמרה לי: במקום לעשות תהליך כזה נחליט כי בשנה הבאה בונים 28 כיתות א'.

רונית תירוש: כך ממילא בתהליך של 12 שנה אנחנו נייצב את כל המערכת.

רונית תירוש: לדעתה היתרון הוא, לא לפרק פתאום כיתות אלא מראש לבנות 28 כיתות ולהתחיל כך בתהליך רב שנתי.

רונית תירוש: זה רעיון לא רע בכלל, ולכן אני מצאתי לנכון להעלות אותו פה.

מיכאל מלכיאור: אני לא מאמין בתחשיב הזה.

מיכאל מלכיאור: הממוצע של תלמידים בכיתה היום הוא הרבה פחות מ-40.

מיכאל מלכיאור: הרי כמה כיתות יש בארץ שיש בהן 40 תלמידים היום?

רונית תירוש: נכון.

רונית תירוש: אני לא הפחתתי את הכיתות שבהן כבר יש 28 תלמידים.

רונית תירוש: הלכתי לחומרה.

מיכאל מלכיאור: המספר הוא הרבה יותר נמוך.

מיכל צוק: זה לא נכון.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

מיכאל מלכיאור: את תגידי שגם אחר כך הממוצע לא יהיה 28 תלמידים.

רונית תירוש: הממוצע הוא 26, וכאשר נוח לאוצר הוא מזכיר את זה.

מיכל צוק: אין מחלוקת שהממוצע לא 40.

מיכאל מלכיאור: בשנים הראשונות זה לא יעלה כמעט כלום.

מיכאל מלכיאור: מאחר ואני רוצה שנצביע על זה היום, אני מבקש התייחסות קצרה מאוד של משרד החינוך ומשרד האוצר.

לאה רוזנברג: אם הנושא הוא תוספת תקציב למשרד החינוך – וזה לא הנושא – אני יכולה לומר שהוא נחוץ מאוד.

לאה רוזנברג: הראייה החינוכית שלי אומרת שלקשור את תוספת התקציב במשהו טכני כמו גודל כיתה, זה מהלך של כבילה.

לאה רוזנברג: המשמעות של המהלך הזה היא תוספת של 20 שעות בבית ספר יסודי.

לאה רוזנברג: גזלת האוטונומיה של מנהל בית הספר להחליט, שיש כיתה אחת שאולי שם צריכים להיות רק 15 תלמידים ובכיתה אחרת 30 תלמידים, אנחנו נוטלים ממנהל בית הספר.

לאה רוזנברג: חוק יום חינוך ארוך מבורך לכל הדעות, אבל כיוון שהחוק מחייב קיומו של יום לימודים ארוך, של 41 שעות בשבוע, למנהל בית הספר אנחנו לא נותנים שיקול דעת האם אפשר לקצר בשעה ולעומת זאת לתת שעת רוחב.

לאה רוזנברג: גם בחטיבה העליונה אנחנו נדרשים לפעמים לקבוצות לימוד קטנות בגלל סיבות מקצועיות של תחום הלימוד.

רונית תירוש: זה לא מונע את זה.

מיכאל מלכיאור: בכל תחום אפשר לעשות קבוצות קטנות.

מיכאל מלכיאור: אל תגידי לי שאיזה מנהל ירצה שיהיו למעלה מ-32 תלמידים בכיתה.

לאה רוזנברג: אני חושבת, שיש אפשרות אחרת לבחון את כל הנושא של הרכבי הלימודים בבית הספר.

לאה רוזנברג: אני חושבת שבחטיבה עליונה יש מקום לשיעורים של 150 תלמידים כאשר מדובר בהרצאות.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא מונע לקיים הרצאה בפני 150 תלמידים.

לאה רוזנברג: אתם ביקשתם את התייחסותי המקצועית.

מיכאל מלכיאור: אבל זו לא התייחסות מקצועית לחוק.

מיכאל מלכיאור: את לא מציעה שנגדיל את מספר התלמידים בכיתה עד ל-150 תלמידים.

לאה רוזנברג: זה התייחסות לחוק, שכובל בעניין טכני את הצורך בתוספת של שעות לימוד לבית הספר, אבל לא נותן למנהל בית הספר ולצוות החינוכי להחליט בנושא טכני של מספר התלמידים בכיתה, בדבר שאין לו קשר לשנה נתונה, לתלמידים נתונים, לגודל קבוצה ולאוכלוסיית המורים.

לאה רוזנברג: אם הרעיון הוא תוספת של משאבים למערכת החינוך, אני מאוד בעד.

לאה רוזנברג: לקבוע לאן המשאבים האלה ילכו נראה לי פגיעה פדגוגית ביכולת של בית ספר לנהל את הצרכים הפדגוגים.

נעמי ריפתין: הסתדרות המורים מברכת על הצעת החוק הזאת.

נעמי ריפתין: אני לא רואה בו חוק טכני, אלא חוק מהותי וחשוב מאוד לחינוך ולפדגוגיה.

נעמי ריפתין: אני מורה בעל יסודי.

נעמי ריפתין: 150 תלמידים זה לא בית ספר, זה לא חינוך ולא פדגוגיה.

לאה רוזנברג: אני מבקשת לא לסרס את דבריי.

לאה רוזנברג: נתתי דוגמה של הרצאה שיכולה להינתן מול 150 תלמידים.

לאה רוזנברג: אני מבקשת לא להשתמש בזה עכשיו למטרות פופוליסטיות.

מיכאל מלכיאור: זאת היתה דוגמה לא טובה.

לאה רוזנברג: מותר לי.

מיכאל מלכיאור: אם כראייה לדברייך את מביאה דוגמא כזאת, אז את לא יכולה לכעוס שמשתמשים בזה אחר כך.

מיכאל מלכיאור: אני מבין טוב את המחשבה שלך.

לאה רוזנברג: אבל לא סיימתי את המחשבה.

לאה רוזנברג: כן סיימת.

לאה רוזנברג: נתתי לך לסיים, אבל הדוגמא הזאת היתה אומללה ביחס לחוק.

לאה רוזנברג: לא נתת לסיים ולהגיד שיש אפשרות לקיים הרצאה בפני 150 תלמידים, ובמקביל צריכות להיות קבוצות של 5 תלמידים, הכל לפי העניין שבו עוסקים.

מיכאל מלכיאור: ודאי הרבה יותר טוב להרכיב קבוצות של 5 תלמידים כאשר יש לך כיתות יותר קטנות.

מיכאל מלכיאור: כאשר יש לך 40 תלמידים בכיתה, האפשרות להרכיב קבוצות של 5 תלמידים בקבוצה כמעט ולא קיימת.

מיכאל מלכיאור: לכן, החוק הזה ודאי יעזור הרבה מאוד.

נעמי ריפתין: המורים חולמים להוריד את מספר התלמידים בכיתות.

נעמי ריפתין: אני מלמדת משנות ה-70, וזה חלום שלי.

נעמי ריפתין: אם זה יתגשם זה יהיה נפלא.

נעמי ריפתין: לכל מנהל יש פרורגטיבה לחלק קצת אחרת וליצור קבוצות כאלה ואחרות.

נעמי ריפתין: הלוואי והחוק יתממש.

ברכה מציאל: אני רוצה לחדד איזו נקודה.

ברכה מציאל: החוק הזה מדבר על מקסימום תלמידים בכיתה.

ברכה מציאל: יש בהחלט הצדקה להוריד את המקסימום.

ברכה מציאל: גם היום הממוצע הוא נמוך יותר.

ברכה מציאל: ישנן כיתות רבות מאוד, שבהן יושבים 40-41 תלמידים.

ברכה מציאל: כך בלתי אפשרי לעבוד.

ברכה מציאל: העניין הזה של המקסימום לא לוקח ממנהל את היכולת לעשות שינוי פנימי גמיש.

ברכה מציאל: זה לא יפתור מחר בבוקר את בעיית החינוך במדינת ישראל, אבל זה בטוח נותן לנו אופק חיובי לעתיד.

מיכאל מלכיאור: כך גם יש סיכוי שירצו להיות מורים בישראל.

פזית קלונר: ההצעה מבורכת מבחינה פדגוגית.

פזית קלונר: כל הטוענים שזה ייטיב עם התלמידים, צודקים.

פזית קלונר: מבחינת עלויות, זה מחייב בניית כיתות לימוד.

פזית קלונר: בניית כיתות לימוד מחייבת את הרשויות המקומיות להשקיע כי יש מצ'ינג שהיום הוא 13%.

פזית קלונר: זה מחייב את הרשויות להוציא מכסן עוד כספים, כאשר המצב הוא גם ככה קשה.

פזית קלונר: אנחנו מבקשים, שהאוצר יממן ב-100% את החוק.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה פשוט.

מיכאל מלכיאור: החוק הזה חייב להיות ממומן על ידי האוצר.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר להפיל את זה על הרשויות המקומיות.

אלכס מילר: אני רוצה להתייחס בקצרה לדבריה של נציגת שרת החינוך.

אלכס מילר: עם כל הכבוד, יש בעיה.

אלכס מילר: החוק הזה בא בעקבות בעיה שקיימת בשטח.

אלכס מילר: יש שתי אופציות: או שאתם נותנים אלטרנטיבה אחרת, או שאתם אומרים שתשמחו לבצע את החוק אם יהיה לו תקציב.

אלכס מילר: את אומרת, שמבחינתך מתערבים פה בהחלטות של מנהל.

אלכס מילר: אם את לא נותנת אלטרנטיבה אחרת איך את מורידה את מספר התלמידים בכיתה ל- 28, אין לך יכולת להגיד שאנחנו מתערבים.

אלכס מילר: אתם, הרשות המבצעת, לא נותנים שום פתרון.

אלכס מילר: לפעמים צריך לשבת, לשאול מאיפה בא הכסף ולבצע את החוק.

אלכס מילר: כאשר יש אלטרנטיבה אחרת, אתם צריכים לבוא ולהוכיח עד כמה האלטרנטיבה שלכם טובה יותר מהחוק.

מיכל צוק: לגבי העלויות של החוק, גם לשיטתה של חה"כ תירוש מדובר כאן בעלויות ניכרות.

מיכל צוק: כאשר אני נסמכת על נתונים של משרד החינוך מבחינת מספרי הכיתות, אני רואה כי מדובר בתוספת של כ-10,000 כיתות כאשר כל כיתה נכון להיום עולה 600,000 שקלים.

מיכל צוק: לכן, מדובר על 6 מיליארד שקלים לפחות.

מיכל צוק: גם אם זה פרוס על 12 שנה, לפי הצעת החוק, מדובר ב-500,000,000 שקלים לשנה בממוצע.

מיכאל מלכיאור: ברור שבשנים הראשונות זה יהיה מעט.

מיכל צוק: בכל מקרה, ברור שבהיקפים האלה גם בשנה הראשונה יהיה מדובר בעלויות תקציביות.

מיכל צוק: בהקשר הזה גם הועדה וחברי הכנסת צריכים לשקול את המשמעויות התקציביות והאחרות של מכלול הצעות החוק בנושאים האלה.

מיכל צוק: רק הבוקר אישרתם כאן

מיכל צוק: הצעת חוק שמדברת על פיצול של כיתות א' ו-ב'.

מיכאל מלכיאור: בברכתכם.

מיכל צוק: כאן לא באים ובוחנים מה ההשלכה של זה ואיך מיישמים את זה בפריסה רב שנתית, ומבקשים שכבר מחר בבוקר יאשרו הצעת חוק שיש לה השלכות תקציביות ניכרות.

מיכל צוק: נציגת הסתדרות המורים ברכה ומאוד שמחה על הצעת החוק, אבל אני מציעה לכולם לראות מה היכולות של המדינה.

מיכל צוק: מצד אחד הסכם עם המורים, רפורמה בעלויות אדירות.

נעמי ריפתין: זה סדר עדיפויות של המדינה.

מיכל צוק: גם כאשר עושים סדר עדיפויות, בלתי אפשרי לעשות גם וגם.

מיכאל מלכיאור: אם לא היינו מתחשבים בזה, לא היינו מסכימים לפריסה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חושבים שזה דבר דחוף שהיה צריך לעשות אותו מזמן.

מיכאל מלכיאור: היינו עושים את זה על פני 3-4 שנים, אבל בגלל שידענו את כל החישובים הללו החלטנו כך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מתחשבים בזה ועוד איך.

מיכאל מלכיאור: מה השורה התחתונה שלך?

מיכאל מלכיאור: האם את תומכת בחוק?

מיכל צוק: לפי החלטת שרים בעניין ולאור העלויות הניכרות של הצעת החוק, אני מתנגדת להצעת החוק.

מיכל צוק: לגבי השלטון המקומי – הרשויות הן אחריות לפי החוק על הפעלת מערכת החינוך ביחד עם המדינה.

מיכל צוק: יש להן גם אחריות וחלוקת תפקידים מאוד ברורה.

מיכל צוק: אנחנו הגענו לסיכום אתם לגבי איך מממנים כיתות לימוד ואיך מעדכנים את המחירים, בברכתם ובהסכמתם.

מיכל צוק: לבוא כאן ולהגיד שהאוצר יממן את החוק ב-100% זה לא נכון.

מיכל צוק: יש חלוקת תפקידים בין המדינה לשלטון המקומי.

רונית תירוש: האם זה בסדר שנצביע פה ולא נעלה את זה להצבעה במליאה השבוע?

מיכאל מלכיאור: כן, אני מחליט מתי זה יעלה למליאה.

מיכל צוק: אם מישהו חושב שזה הגיוני לכתוב שזה יתחיל משנת תשס"ח, הוא טועה.

מיכאל מלכיאור: אני הייתי רוצה שתביאי לפה נתונים לגבי כמה כיתות עם 40 תלמידים קיימות היום.

מיכאל מלכיאור: אם אין לך נתונים על זה, ההערה שלך לא מובנת פה.

מיכל צוק: אין לי את ההתפלגות.

מיכל צוק: עדיין, אפילו אם יש כיתה אחת כזאת, ולפי מה שנאמר כאן בדיון יש כיתה אחת כזאת, אי אפשר לבנות כיתה לשנת הלימודים הקרובה.

מיכל צוק: יצאו כבר ההרשאות לשנת הלימודים הקרובה.

רונית תירוש: אז בואי נדחה את התחולה לשנה אחר כך.

מיכאל מלכיאור: אם יש לך הסכמה, נהיה מוכנים להתפשר גם בנושא הזה.

מיכל צוק: אין הסכמה של הממשלה.

מרב ישראלי: מקריאה את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: יש פה הצעה לשנות את זה לתשס"ט, ואנחנו מסכימים לשינוי הזה.

מרב ישראלי: כפי שנאמר, החוק הוא תקציבי.

מרב ישראלי: לפי הערכת האוצר מדובר ב-6 מיליארד שקלים.

מוהנא פארס: לנו יש הערכה אחרת.

מוהנא פארס: אתם לקחתם בחשבון רק תקציב של בינוי, אבל מדובר גם בתקציב לתוספת שעות הוראה ושל מינהלות.

מיכאל מלכיאור: מה ההערכה שלכם, 20 מיליארד?

מוהנא פארס: 7 מיליארד שקלים.

מיכאל מלכיאור: פעם שעברה הכפלת את ההערכה של האוצר.

מיכאל מלכיאור: היום אתה מתון.

רונית תירוש: כאילו משרד החינוך לא רוצה את החוק הזה.

רונית תירוש: אני לא מאמינה שמשרד החינוך הוא מחמיר יותר ממשרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: בדיון הקודם הם הכפילו את הסכום שהציג משרד האוצר.

מיכאל מלכיאור: כולם פה הפו להיות נציגי האוצר.

רונית תירוש: משרד החינוך הורס את המערכת של החינוך.

רונית תירוש: זה לא יאומן.

מיכאל מלכיאור: כנראה שאתם צדיקים גמורים.

מיכאל מלכיאור: הכל יאומן פה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש להצביע.

מיכאל מלכיאור: הצבעה בעד – 7 נגד – אין נמנעים - אין אנחנו מעבירים את החוק לקריאה ראשונה במליאה, אבל זה לא יעלה השבוע.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.