הוועדה המשותפת לוועדת הכלכלה ולוועדת המדע לדיון בהצעת חוק הגבלת הפצת פרסומות ברשתות תקשורת, כנסת 17, פרוטוקול מספר 2, 2007-01-31 09:00

משה כחלון: אני פותח את הישיבה.

משה כחלון: כפי שאנחנו יודעים, מדינת ישראל היא שיאנית דואר הזבל.

משה כחלון: הגענו לשיא בדבר אחד, בדואר הזבל.

משה כחלון: הוועדה תקיים היום דיון על דואר זבל.

משה כחלון: יש דעות לכאן ולכאן בנושא.

משה כחלון: אני באופן אישי וחברי הוועדה מגיעים לכאן בצורה הכי נקייה.

משה כחלון: שמענו נציגי עסקים קטנים שטענו טענות משכנעות, אך גם נציגי צרכנים שטענו טענות משכנעות, שהם נפגעים מהמטרד הזה.

משה כחלון: הוועדה תשמע את כל הנציגים ותנסה למצוא את האיזונים בין העסקים הקטנים לבין טובת הציבור ומי שרואה עצמו נפגע מהעניין.

משה כחלון: קשה לי להאמין שנגיע להצבעות היום, כי זה חוק כבד עם משמעויות רבות, במיוחד כלכליות.

משה כחלון: לכן נצטרך למצוא את האיזונים הנכונים, כדי שכולם יוכלו לחיות בשלום איתם.

משה כחלון: אנחנו לא יכולים להתעלם מהמטרד מצד אחד, אך אנחנו גם לא יכולים להתעלם מהנזקים הכלכליים שנגרמים לאנשים כתוצאה משליחת דואר זבל, למרות שאסור לשכוח שהרבה מאוד מדואר הזבל מגיע מהעולם, ואין לנו שליטה עליו.

משה כחלון: גם אם נחוקק חוקים שונים ומשונים, לא נצליח לאכוף אותם.

נועה גבע: אנחנו מביאים לפה הצעת חוק ממשלתית.

נועה גבע: הצעת החוק שלנו מגלמת את ההסדר על פי המודל האירופי, שמכונה מודל ה-opt-in.

נועה גבע: הוא קובע את האיזון הבא: על מנת לשלוח דבר פרסומת לאדם שהוא אדם פרטי ולא בית עסק, אתה מחויב לבקש את ההסכמה שלו מראש.

נועה גבע: לגבי בית עסק, האיזון קצת יותר מקל, באופן שמותר לשלוח לבית עסק הצעה חד-פעמית ולקבל את הסכמתו כדי לשלוח פרסומת.

נועה גבע: הכלל הזה חל על כל פרסומת שנשלחת באמצעות פקסימיליה, מערכת חיוג אוטומטית, הודעת דואר אלקטרוני או דף מסר קצר, שזה SMS ודומיו בסלולר.

נועה גבע: אנחנו מתמקדים פה באמצעי התקשורת, שהמשלוח שלהם לתפוצה נרחבת של נמנעים היא פשוטה וזולה במיוחד, והם אלה שמהווים את המטרד העיקרי היום בחיים המודרניים של ציבור הצרכנים.

נועה גבע: לכן ההתמקדות היא במקרים האלה בלבד.

נועה גבע: מעבר לזה, יש איזשהו חריג שנועד גם להקל על עסקים במקרה של התקשרות קודמת בין צרכן לבין עוסק, שבמסגרתו לצרכן ניתנת האפשרות לסרב לקבלת דברי פרסומת.

נועה גבע: הצרכן בכל מקרה נותן את הפרטים שלו לעוסק, כשמאפשרים לעוסק לשלוח לו מסר במקרים עתידים, כאשר מדובר במקרה דומה, של מוצר או שירות דומה למה שכבר נרכש.

נועה גבע: אדבר בקצרה על הסעדים.

נועה גבע: יש פה כמה שינויים.

נועה גבע: יש עדיין עבירה פלילית כמו שהייתה בחוק הקיים לגבי משלוח בפקס, עבירה של קנס, אבל אנחנו תולים את עיקר האכיפה המצופה בסעדים האזרחיים.

נועה גבע: קודם כל, הפרת הסעיף היא עוולה אזרחית, שפקודת הנזיקין חלה עליה.

נועה גבע: אפשר לתבוע בכל תביעה נזיקית רגילה.

נועה גבע: מכיוון שידוע שהנזקים פה הם מאוד קשים להוכחה, אנחנו מקנים לצרכן גם אפשרות לתבוע תביעה במסגרת שמאפשרת לו פיצוי, לדוגמה, ללא צורך להוכיח את הנזקים שלו, באופן שבית המשפט רשאי לפסוק לו עד 1,000 שקל.

נועה גבע: אפשרות אחרת, בנפרד, היא להגיש תובענה ייצוגית.

נועה גבע: לכן יש פה גם תיקון עקיף לחוק התובענות הייצוגיות.

משה כחלון: תודה.

משה כחלון: עכשיו אני רוצה לשמוע התייחסויות כלליות של הנציגים להצעת החוק, לא לפי סעיפים, ולאחר מכן נקרא את הצעת החוק.

אייל שגיא: אני מייצג את חברת מיקרוסופט.

אייל שגיא: אנחנו הגשנו תביעה נגד ספאם ישראלי גדול, שהכריז על עצמו כגדול ביותר.

אייל שגיא: התביעה נסגרה בפשרה רק לפני שבועיים, והוא הבטיח לעולם לא לשלוח יותר דואר זבל.

אייל שגיא: זה הישג, אבל זה הישג שהשגנו למרות שאין בישראל כרגע חוק ספציפי נגד התופעה הזאת.

אייל שגיא: חשוב מאוד לחוקק חוק כזה.

אייל שגיא: זה נכון שחלק גדול מדואר הזבל מגיע מהעולם הרחב, אבל עדיין הדואר הישראלי הולך ומתגבר, וצריך לזכור שלדואר הישראלי יש נטייה לעבור את כל מסנני הספאם למיניהם.

אייל שגיא: מה לעשות, עברית זו שפה שקשה לנתח אותה בתוכנות הבינלאומיות שיודעות לסנן דואר זבל.

אייל שגיא: אי לכך אנחנו נקבל יותר ויותר דואר זבל בשפה העברית, ולכן חשוב להתמודד עם זה גם מהבחינה המקומית ולחוקק את החוק הזה.

אייל שגיא: אני בטוח שתעלה פה בהמשך הדיון השאלה האם לאמץ את המודל האירופי או האמריקני, כפי שהזכירה עורכת הדין גבע.

אייל שגיא: החוק הזה מאמץ את המודל האירופי, שהוא opt-in, זאת אומרת שלא שולחים אליך דואר זבל, אלא אם כן הסכמת או יש נימוק אחר, כמו שכתוב פה, שלפיו כן מותר לשלוח.

אייל שגיא: אני בטוח שאנשים מסוימים יהללו פה את המודל האמריקני, שאומר "עד שלא תגיד להפסיק, מותר".

אייל שגיא: אני רוצה שיהיה ברור, שלמרות שנחקק בארצות הברית מודל של opt-out, אחד הגופים הרגולטוריים שאמור היה להכין את המערך הרגולטורי הספציפי כדי לקיים את זה, שלח לקונגרס דוח עבה, ואמר: לא נעשה את זה, זה מסוכן, כי זה ייצור מאגר מידע יקר וחשוב של כתובות אי-מייל חוקיות של כל האזרחים בארצות הברית, טרוריסטים ירצו את זה ומפרסמים ירצו את זה, וזה רק יגרום לנזק רב ויגדיל את דואר הזבל.

אייל שגיא: האמריקנים לא הלכו בדרך שהם עצמם חשבו שהם ילכו בה.

אייל שגיא: זאת אומרת שאין דבר כזה opt-out, המודל האמריקני.

אתי בנדלר: הוא מודל תיאורטי.

אייל שגיא: כן, הם הבינו שהוא לא ישים.

לילך נחמיה: מה זאת?

לילך נחמיה: זאת אומרת שלא נשלחות הודעות אי-מייל, אלא אם מקבלים הסכמה מראש?

אייל שגיא: יש מדינות רבות בארצות הברית, ששם זה המצב.

משה כחלון: עורך הדין שגיא, אני הייתי רוצה שתתייחס לנזקים הכלכליים שנגרמים.

אייל שגיא: הנזקים הכלכליים מתפרסים על פני גורמים רבים.

אייל שגיא: ראשית, ספקי האינטרנט וספקי השירותים, ש-80% או 90% מנפח הדואר שהם בכלל מעבירים זה דואר זבל, ולכן הם צריכים להקים שרתים יותר גדולים, לסנן יותר תעבורה והלקוחות שלהם לא מרוצים.

אייל שגיא: זה עולה המון כסף.

אייל שגיא: צריך להיות ברור שמי שמשלם את הכסף הזה זה לא המפרסמים, אלא הציבור, כי זה מעלה את מחיר שירותי האינטרנט.

אייל שגיא: כדי לשלוח הודעה בדואר אי-מייל, המפרסמים עצמם לא צריכים לשלם דבר.

רוברט אילטוב: בינתיים מחיר האינטרנט תמיד יורד, לא עולה.

אייל שגיא: הוא יכול היה לרדת יותר.

אייל שגיא: אולי אפשר היה לספק שירותי אינטרנט כמעט ללא תשלום, או עם פחות פרסומות באתרי אינטרנט, כי לא היו צריכים להשקיע כל כך הרבה הכסף.

רוברט אילטוב: אז לא היו אתרי אינטרנט, כי לא היו מפרסמים שיתחזקו אותם כלכלית.

אייל שגיא: אנחנו לא מדברים על פרסומות באתרי אינטרנט, כי זה בסדר.

אייל שגיא: אנחנו מדברים רק על פרסומות שמגיעות אליך לדואר.

אייל שגיא: אמרתי שיש נזקים לחברות האינטרנט.

אייל שגיא: יש נזקים לציבור, כולל לחברות ולעסקים.

אייל שגיא: הנזקים הם מאוד ברורים.

אייל שגיא: אתן לכם דוגמה.

אייל שגיא: בעל עסק תלוי באי-מייל כדי להתקשר עם הלקוחות שלו.

אייל שגיא: כשהוא מגיע בבוקר, הוא מגלה שיש לו 1,500 הודעות על ויאגרה והודעה חשובה מאוד מלקוח פוטנציאלי.

אייל שגיא: הוא לא יראה אותה.

אייל שגיא: אולי הוא ימחק אותה, אולי הוא יראה אותה, אולי הוא יגיע אליה אחרי שהוא יגמור לסמן את כל השאר.

אייל שגיא: יותר גרוע, אפילו המשרד שלי מפעיל תוכנת סינון כדי להתמודד עם זה, כי אתה לא יכול כל בוקר למחוק את כל ההודעות האלה.

אייל שגיא: תוכנות סינון הן אוטומטיות, ולכן לפעמים הן גם מוחקות הודעה חשובה.

אייל שגיא: לא פעם אני מקבל טלפון, ומעבר לקו שואלים אותי איך לא קיבלתי את האי-מייל הדחוף.

אייל שגיא: נזקים כאלה מזיקים לעסקים, גם עסקים קטנים וגם עסקים גדולים.

אייל שגיא: זה מזיק לציבור ומרחיק אנשים משימוש בדואר.

אייל שגיא: ילדים מקבלים פרסומות על כל מיני דברים.

משה כחלון: מה הבעיה הגדולה?

משה כחלון: האי-מיילים?

משה כחלון: הודעות SMS?

משה כחלון: הודעות טלפוניות?

אייל שגיא: אני דיברתי רק על אי-מיילים, אבל - וזה אבל שצריך לזכור אותו - שוק התקשורת הקולית הולך ומשתנה במידה רבה.

אייל שגיא: הטלפוניה שעברה עד היום בקווי הבזק ובחברות הסלולר, עוברת היום לאינטרנט, כמו סקייפ.

אייל שגיא: הטכנולוגיה הזאת מגיעה לבתים.

אייל שגיא: משרד התקשורת שוקל מתן רישיונות ל-Voice over Broadband, טכנולוגיה שמיישמת העברת קול באינטרנט וטלפוניה הביתה.

אייל שגיא: הטלפונים האלה יגיעו אלינו.

אייל שגיא: המשמעות של זה היא שהטלפונים יהיו חינם.

אייל שגיא: כמו שלגשת לאתר באינטרנט זה בחינם, לדבר בטלפון יהיה חינם.

אייל שגיא: ברגע שזה יהיה חינם, יהיה גם חינם לשלוח דואר זבל קולי.

אייל שגיא: הטלפון לא יצלצל.

אייל שגיא: אם היום זה עולה כמה אגורות, מפרסם חושב האם זה כדאי או לא כדאי לו.

אייל שגיא: בדואר אלקטרוני הוא לא עושה את השיקול הזה, מה אכפת לו, כי לשלוח מיליון הודעות, אפילו לאותו אדם, עולה אותו דבר כמו לשלוח הודעה אחת.

אייל שגיא: הוא שולח, כי לא אכפת לו.

אייל שגיא: כל עוד יש סינון של כסף, מסננים.

אייל שגיא: ברגע שהטלפוניה תהיה חינם, זה יגיע בכמויות.

אייל שגיא: הטלפון בבית לא יפסיק לצלצל והטלפון הסלולרי לא יפסיק לצלצל.

אייל שגיא: זה יהיה זוועה.

אייל שגיא: אני חושב שצריך להתחיל עכשיו לפני שהכול מתחיל.

אלדד גת: אני מחברת טלאול, מוקד טלפוני שמעסיק כ-1,000 עובדים.

אלדד גת: אני מעריך שבענף המוקדים הטלפוניים עובדים כמה עשרות אלפי עובדים.

אלדד גת: מעל 1,000 עובדים מתפרנסים מקבלת שיחות כתוצאה מחיוג של הודעות קוליות.

אלדד גת: אני מופיע כאן בשני כובעים, אני גם מפעיל הודעות קוליות וגם בחברה שלנו, בין 70 ל-100 עובדים מחכים בערב לתגובה של מקבל השיחה, שאם הוא מעוניין לאחר שהוא מקבל את השיחה, הוא מקיש 1 ועובר למוקד ואנחנו ממשיכים את השיחה.

אלדד גת: אני חושב שהבעיה העיקרית של הענף שלנו היא ערבוב בחוק בין טיפול בדואר זבל אלקטרוני, שעליו צריכות להיגזר כל הגזרות שנאמרו כאן, מאחר שזה שיגור חינם, לבין הודעות טלפוניות, שמחייבות תשתית מאוד כבדה, קווים, מרכזיות, צירים, עלויות.

אלדד גת: אנחנו יכולים לחיות עם המודל האמריקני, שאומר שכל מסר יסתיים בשאלה, "במידה ואתה מבקש לא לקבל יותר הודעות קוליות, הקשר 1".

אלדד גת: חמש שנים אני מפעיל מערכת של הודעות שליליות.

אלדד גת: ברגע שאני מקבל מידע, שאדם מסוים בטלפון לא רוצה לקבל הודעה, הוא נמחק ויותר המערכת שלי לא מוציאה אליו שיחות.

אלדד גת: זה קל מאוד, אנחנו מספר קטן של חברות שמפעילות את החיוגים.

אלדד גת: קל לנו מאוד להקים מערכת משותפת של רשימה שלילית.

אלדד גת: כל המידע יזרום אלינו, כל מי שיקיש 1 ייכנס לשם, והאנשים האלה לא יקבלו הודעות.

אלדד גת: להפך, מבחינה עסקית עדיף לא לשלוח הודעות לאנשים שלא מעוניינים לקבל אותן.

אלדד גת: גם ללקוחות זה טוב וגם למפעילים.

אלדד גת: החקיקה הזאת נגד ההודעות הקוליות מאוד סלקטיבית.

אלדד גת: אם תשאלו מה יעשו הלקוחות שלנו שהיום שולחים הודעות קוליות, תקבלו תשובה שהם יידחפו לשני סוגים של מדיות אחרות, שהרי אנחנו מדיה: או לתקשורת הכבדה, שזה עיתונות, טלוויזיה ורדיו שהיא הרבה יותר יקרה, ואז להרבה מאוד עסקים קטנים ובינוניים לא יהיה בכלל אמצעי שיווק, או לדואר זבל הפיסי, הנייר, שמשום מה משרד המשפטים לא מתייחס אליו בכלל בהצעת החוק.

משה כחלון: בתיבות דואר?

אלדד גת: בוודאי, זה נזק הרבה יותר גדול לסביבה.

אלדד גת: בואו נסתכל לאן דוחף משרד התקשורת את עולם העסקים הישראלי: לצרוך עוד נייר, לגדוע עוד יערות בכל העולם – והרי עכשיו מאוד פופולארי הנושא האקולוגי - לזהם לנו את תיבות הדואר ואת השכונות כשאף אחד לא מנקה אחריהם.

אלדד גת: זה כן חוקי, אבל הודעה קולית שזה הדבר הנקי ביותר, שמשך הזמן שלה הוא 30 שניות ואדם יכול לשמוע שנייה אחת ואם זה לא מוצא חן בעיניו לסגור את הטלפון, זה יהיה אסור.

אלדד גת: בנוסח הנוכחי יש גזרות שאנחנו לא יכולים לחיות איתן.

אלדד גת: אנחנו רואים בחוק חוסר סבירות קיצונית עם מידתיות, כאשר המודל האמריקני הוא של רשימה שלילית, וזו פגיעה בחופש העיסוק.

אלדד גת: על סמך שני העקרונות האלה אנחנו רוצים שהוועדה תשנה את הנוסח.

דן אור-חוף: אני מייצג גם את חברת נטוויז'ן וגם את איגוד האינטרנט הישראלי.

דן אור-חוף: הייתי רוצה להצטרף לדברים של עורך הדין אייל שגיא.

דן אור-חוף: אנחנו בהחלט תומכים בהצעת החוק ובמודל שלה.

דן אור-חוף: באשר למדיה של התקשורת, חברי אלדד גת מדבר על מה שמשרד התקשורת דוחף לקראתו.

דן אור-חוף: אני לא יודע בדיוק על מה הוא מסתמך.

דן אור-חוף: אני לא מכיר מחקרים שתומכים בעמדה הזאת.

דן אור-חוף: כמו שהגברת נועה גבע אמרה, החוק הזה הוא לא המצאת הגלגל, אלא הוא נובע מחוק קיים שחל באיחוד האירופי.

דן אור-חוף: הוא לא המודל היחיד בעולם, יש עוד חוקים אחרים שעובדים בעולם עם המודל הזה של opt-in ויש מחקרים שמצביעים על מידת ההצלחה שלהם.

דן אור-חוף: באופן כללי, אפשר לומר שהמחקרים האלה מצביעים על תשובה חיובית, דהיינו: שהחוקים האלה מצליחים להקטין את היקף דואר הזבל, ולא רק בדואר אלקטרוני.

דן אור-חוף: אותם ארבעה סוגי מדיה שמצוינים בסעיף 30א(א) לחוק זהים לאלה שמופיעים בדירקטיבה האירופית, ולא בכדי הם מצויים שם, גם בגלל שמדובר בסוגי מדיה שהם חשובים מאוד גם לחיי היום יום הפרטיים וגם לחיים העסקיים ודואר זבל לכל סוגיו פוגע פגיעה קשה בסוגי מדיה אלה וביכולת של הפעילות שלהם, ויש על זה כמובן מחקרים שמגובים בסטטיסטיקות.

דן אור-חוף: לא בכדי סוגי המדיה האלה מפורשים וכתובים בחוק.

דן אור-חוף: נקודה כללית נוספת – יושב ראש הוועדה דיבר בהתחלה על כך שקשה יהיה לעצור ספאם או דואר זבל לסוגיו שבא מהעולם.

דן אור-חוף: זה נכון, אבל אפשר לסייע גם בנקודה הזאת.

דן אור-חוף: אתן דוגמה ממש מלפני יומיים.

דן אור-חוף: שלשום הגיע בית-משפט בראשון-לציון להחלטה, שחברת ההימורים ויקטור צ'נדלר, כשהיא מפעילה אתרי הימורים, היא עוברת על החוק פה בארץ של ארגון ופרסום של הימורים, בגלל שהיא פונה למהמרים ישראלים.

דן אור-חוף: המהמרים הישראלים מהארץ, מכיוון שהם מהמרים באמצעות אתרי האינטרנט של החברה הזאת, החברה עוברת עבירה פלילית פה בארץ, כאשר מוקד ביצוע העבירה הוא המחשב האישי של המשתמש, של המהמר הישראלי.

דן אור-חוף: במקרה הספציפי הזה, בית המשפט שם אומר שחלק מהארגון ועריכת ההימורים, למרות שמדובר בחברה חיצונית, נעשים כאן בארץ.

דן אור-חוף: אפשר את אותו הגיון שיש בהחלטה הזאת – וזאת גם עמדת הפרקליטות שפורסמה כבר מזמן – להחיל גם בהקשר הזה, דהיינו:

דן אור-חוף: שהחוק הזה לא יחול רק על ספאמרים ישראלים לצורך העניין, אלא יחול גם על הודעה שנקלטה על ידי נמען פה בארץ.

דן אור-חוף: יכולת האכיפה כמובן בהקשר הזה היא מוגבלת, אבל כשבא ספאמר כזה או מופיע בארץ אדם כמו ויקטור צ'נדלר שמבקש להיות בדיון בכנסת, אפשר לעכב אותו לחקירה ולהעמיד אותו לדין, ובאותה מידה אפשר לעשות את זה גם לספאמרים או לנצל את האמנות הבינלאומיות שיש לישראל עם מדינות אחרות כדי לאכוף את החוק גם מחוץ לתחומה הטריטוריאלי של ישראל.

דן אור-חוף: כמובן שפתרון מוחלט במאה אחוז אי אפשר להשיג, זה ברור מאליו, אבל כן אפשר על ידי תחולה אקסטריטוריאלית של החוק הזה להשיג תוצאה אכיפתית טובה יותר.

משה כחלון: דיברתם על מסנן לדואר זבל.

רונית יפרח: מדובר בתוכנות שמותקנות על שרתי הדואר של החברה, ומסננות דואר זבל שמגיע, אבל כמו שצוין לפני כן, ספאמרים יודעים לעקוף גם את התוכנות האלה בכל מיני שיטות ולהגיע לתיבות הדואר של הלקוחות, ואכן מרבית התעבורה בשרתי הדואר מורכבת מדואר זבל.

אלי שחף: אני יושב ראש איגוד החברות לשיווק ישיר בישראל, שפועל מטעם איגוד לשכות המסחר.

אלי שחף: אנחנו שלחנו מכתב לוועדה עם המעדה שלנו, ולכן אני אעבור רק על הדברים העיקריים.

אלי שחף: קודם כל, אנחנו לא מתנגדים להגבלת הודעות מסחריות לא רצויות.

אלי שחף: זה מגביל את הלקוחות וזה פוגע גם בעסקים שלנו מול לקוחות שלנו שמוצפים בדואר זבל.

אלי שחף: אנחנו רק חושבים שלשון החוק היא גורפת מדי ופוגעת בעיקר בעסקים שעוסקים בשיווק ישיר, בעיקר בעסקים שאין להם תקציבים לפרסם במדיה ארצית, גם בספקים של העסקים שיוצרים את הקשר ישירות עם הלקוח.

אלי שחף: אנחנו רואים הפרדה מאוד גדולה בין האי-מייל, שהוא האמצעי המטריד ביותר את הלקוח, לבין האמצעים האחרים, ה-SMS והמענים הקוליים.

אלי שחף: צריך להבין שה-SMS והמענים הקוליים עולים כסף מול האי-מייל שעלותו היא אפס, ולכן חברה שעושה ספאם יכולה לשלוח ל-100,000 או למיליון לקוחות באותה עלות.

אלי שחף: אנחנו חושבים שאת האי-מייל צריך להגביל בצורה שלא תפגע בעסקים קטנים.

אלי שחף: אפשר להגביל תפוצת אי-מייל לכמות מסוימת של לקוחות.

אלי שחף: בסך הכול מדובר על עסקים קטנים ובינוניים, אז אפשר להגיע למידתיות.

אלי שחף: אפשר לומר שלא יותר משלוח אי-מייל מעל כמות מסוימת.

אתי בנדלר: לכל חברה?

אתי בנדלר: אז אותה חברה תפתח מספר סניפים, פקיד א' יהיה חברה א' ואותו פקיד יהיה גם נציג של חברה ב' וגם של חברה ג', וישלחו דואר תחת שמות אחרים.

אלי שחף: אני לא מכיר הרבה עסקים קטנים ברמה של מספרה או ברמה של בית עסק אחר שיש להם שניים, שלושה עובדים שהוא כל כך מתוחכם ויש לו עורכי דין והוא יפתח חברות כאלה וחברות אחרות.

אלי שחף: אני לא חושב שהחוק הזה יעצור את העבריינים האמיתיים.

אלי שחף: לדעתנו, העבריינים האמיתיים נמצאים בחוץ לארץ ומגיעים לארץ.

אלי שחף: החוק הזה לא יעצור אותם.

אלי שחף: להפך, החוק יפגע במי שכן שומר חוק, וחבל להגביל אותו וחבל לסגור את כל האמצעים האלקטרוניים כאמצעים לגיטימיים לפרסום.

אלי שחף: ברגע שהחוק הזה מתקבל, בית עסק יכול להגיע ללקוחות רק באמצעות טלוויזיה ובאמצעות פרסום בעיתון.

אלי שחף: הדברים האלה, כאמור, הם הרבה יותר יקרים.

אלי שחף: לכן אנחנו מציעים שלגבי האי-מייל יתקיים דיון נפרד.

אלי שחף: אנחנו מוכנים לקבל את המודל האמריקני.

אלי שחף: הבנו שהמודל האמריקני אומר שיוקם מאגר מידע מרכזי, וכל עסק לפני משלוח הודעת פרסומת חייב לסנן את הרשימה שלו מול הרשימה הזאת.

אלי שחף: לפי המודל האמריקני, אם אתה נרשמת שאתה לא מעוניין לקבל את ההצעה והגורם ששלח לך את ההצעה לא סימן את הקובץ שלו מול המאגר הזה, הוא עבריין.

אלי שחף: אם המודל האמריקני לא עובד כפי שהתבשרנו ויש כאן חברות אינטרנט וסלולר - שלא שמענו את דעתן גם בדיון הקודם - ניתן לאמץ את המודל האמריקני בצורה אחרת.

אלי שחף: אם אני לקוח של סלקום, אני אודיע לסלקום או לנטוויז'ן, שאני לא מעוניין לקבל הודעות מסחריות כאלה ואחרות, ואז יכול להיות שהדבר יהיה הרבה יותר אפקטיבי מאשר הקמת מאגר מרכזי, שיכול להוות גם איזשהו פיתוי לכל מיני ספאמרים לשים את ידם עליו.

אלי שחף: אנחנו נתייחס בהמשך לדברים האחרים בסעיפי החוק, שמדברים על ענישה פלילית ועל הסכמה מפורשת.

אלי שחף: לדעתנו, חייב להיות איזשהו קיום בהוראת מעבר.

אלי שחף: יש להרבה מאוד עסקים מאגרים קיימים.

אלי שחף: צריך למצוא את הדרך לאפשר לאותם עסקים להמשיך לפעול.

אלי שחף: לא יכול להיות שעסק כמו שלי שקיים 17 שנה וצבר מאגר של מאות אלפי לקוחות, ביום בהיר אחד יגידו לו: אדוני, אתה לא יכול לשלוח מסרים כאלה ואחרים ללקוחות שלך.

דנה נויפלד: אני רוצה לתקן, זה לא שאנחנו אוסרים שימוש בשיווק ישיר, טלפוניה או אי-מייל מהאתר.

דנה נויפלד: צריך לדייק, זה פשוט מותנה בהסכמה.

אלי שחף: לבית-עסק אתם מתירים פנייה אחת לפחות, מה קורה אם אתה רוצה לרכוש לקוח פרטי?

אלי שחף: גם הפנייה הזאת לא מותרת על פי לשון החוק.

אלי שחף: אגב, לגבי עניין ההסכמה, יש הבדל בין האי-מייל לבין האמצעים האחרים.

אלי שחף: זה לגיטימי שאת האי-מייל נקבל כתוצאה מעבודה שלנו באינטרנט, אם על ידי באנרים או אמצעים אחרים לשיווק.

אלי שחף: אין לנו בעיה עם אי-מייל.

אלי שחף: איך נקבל הסכמה ל-SMS?

אלי שחף: איך נקבל הסכמה לקו הבזק?

אלי שחף: זה קצת יותר מסובך, ולכן יכול להיות שהמקום של הדיון המקצועי לאו דווקא בוועדה הזאת, אלא בפורום אחר שיהיה.

אלי שחף: יש הבדל בין האי-מייל לבין האמצעים האחרים.

אלי שחף: ניסינו להיפגש עם נציגי משרד התקשורת במשך חודשים רבים.

אלי שחף: כנראה שהם מאוד עסוקים.

אלי שחף: לצערי, נענינו בשלילה.

אלי שחף: רצינו לגבש אלטרנטיבה להצעת החוק, תוך כדי דיון מקצועי עם כל הגורמים שנמצאים כאן בחדר.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אני מנכ"ל חברת "אריאל בונוס", שיכולה להיפגע מהצעת החוק הזאת.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אנחנו פועלים בשוק השיווק הישיר, גם בקרב העולים החדשים וגם בקרב הקהל הרחב.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: הצעת החוק כלשונה תפגע בעשרות חברות שפועלות בענף השיווק הישיר, לאו דווקא אלה שעובדות באינטרנט, אלא כאלה שעובדות בטלמרקטינג ובהפצת ההצעות שלהן דרך החייגן האוטומטי ודרך SMS.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: הצעת החוק כלשונה מונעת מהעסקים הקטנים למצוא דרכים יצירתיות להשיג לקוחות חדשים.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אין לי אפשרות לשים בכל קניון אדם כדי לקבל מראש את ההסכמה של הלקוח, כי אין לי אמצעים כאלה.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: לשם כך אני צריך לפחות לקבל הזדמנות פעם ראשונה לפנות ללקוח באמצעים הלגיטימיים כדי לקבל ממנו איזו תגובה, או שלילית או חיובית.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אני למשל יכול לדבר רק על מה שקורה בעסק שלי.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אנחנו מעסיקים 120 אנשים, רובן נשים, אמהות חד-הוריות, עולות חדשות, שבזכות זה שהן באות לעבודה הן לא מקבלות ביטוח לאומי ומקבלות לא שכר מינימום, אלא בונוסים ומשכורת מכובדת.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אם מחר החוק הזה ייכנס לתוקף, אצטרך לפטר חלק מהעובדות לבטח.

משה כחלון: ואם ירחיבו את ההיתר גם לאנשים פרטיים, לא רק לעסק, שאפשר יהיה להגיע אליהם פעם ראשונה?

קונסטנטין רדומיסלנסקי: על זה אני מדבר, אני מגיע לאנשים פרטיים פעם ראשונה.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אני מסכים שאם תוך זמן קצר, שלושה חודשים, חצי שנה, שנה אפילו, אני פונה פעם שנייה באמצעות חייגן אוטומטי או SMS, יכולה להיכנס לכאן ענישה.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אם עסק קטן מנסה לגייס לקוחות ואין לו הרבה אפשרויות לגייס לקוחות - כמו טלוויזיה, עיתונות, רדיו – הוא חייב להיות יצירתי.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: יש בחוק התייחסות לענישה.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: עסקים קטנים ובינוניים לא יעמדו בזה, כי עסק לא יכול להרשות לעצמו להחזיק עורך-דין, שייתן הגנה לעסק מול הלקוחות שכן ירצו לתבוע.

קונסטנטין רדומיסלנסקי: אנחנו מכירים את הקהל שלנו, הקהל שלנו אוהב לתבוע.

משה כחלון: שר המדע לשעבר, בבקשה.

אופיר פינס-פז: אוני יושב הראש, לפי דעתי אנחנו צריכים לשמור על איזון מאוד עדין בין העובדה שיש מבול של ספאם, של דואר זבל, כשאנחנו רוצים להגן על הציבור מפני הטרדה מחשבית, לבין אלמנט חשוב מאוד שמוריד מחירים בפרסומת שאני רואה בזה חשיבות רבה מאוד, מגביר תחרות בפרסומת שאני רואה בזה חשיבות רבה מאוד, נותן כלים לפרסומת לבעלי עסקים קטנים שאני רואה בזה חשיבות רבה מאוד.

אופיר פינס-פז: אני גם לא רואה שאנחנו ממציאים מכשיר אחר שמשרת אותנו.

אופיר פינס-פז: אם נחליט שסוגרים את זה אבל מייצרים משהו אחר, זה בסדר.

אופיר פינס-פז: אבל בשוק תקשורת, כמעט מונופוליסטי בישראל, זה דבר מאוד חשוב.

אופיר פינס-פז: דע לך שמחירי הפרסום ירדו כתוצאה מזה, וזה חשוב.

אופיר פינס-פז: אני מניח שיש חלק מהאורחים שלא אוהבים את זה.

אופיר פינס-פז: אני מניח שיושבים פה גם נציגים כאלה, אבל מה לעשות?

אופיר פינס-פז: תפקידנו לשמור על האינטרס הרחב.

אופיר פינס-פז: הצעת החוק היא של משרד התקשורת.

אופיר פינס-פז: היא נראית לי סבירה.

אופיר פינס-פז: נראה לי שיש בה איזשהו אלמנט שלוקח בחשבון איזונים.

אופיר פינס-פז: יכול להיות שאני לא עד הסוף מבין את כל המשמעויות.

לילך נחמיה: המודל האירופי.

אופיר פינס-פז: אני לא מכיר את המודלים האמריקנים והאירופים, אבל אני חושב שתפקידנו מצד אחד לנסות ולצמצם את תופעת ההטרדה במחשבים, ומצד שני לא לחסום לחלוטין, כי אז אנחנו משחקים בדברים שאנחנו לא רוצים לשחק, וצריך לקחת את זה בחשבון.

גיא זילכה: אני מחברת "דיילקום".

גיא זילכה: אנחנו עוסקים בטלמרקטינג אוטומטי.

גיא זילכה: אני רוצה לדבר רק על מדיה אחת ספציפית, מערכות חיוג אוטומטיות.

גיא זילכה: אנחנו סבורים שאין הבנה, בעיקר מצד משרד התקשורת, מה זה טכנולוגיות ומה זה מערכות חיוג אוטומטיות.

גיא זילכה: מערכות חיוג אוטומטיות הן טלמרקטינג, טלמרקטינג ממוחשב לעומת טלמרקטינג אנושי.

גיא זילכה: רוב השיחות האלה הן שיחות שמגיעות, בעקבות הקשה של הלקוחות, לטלמרקטינג אנושי.

גיא זילכה: יש כאן מן אפליה, למה הטלמרקטינג האנושי לא נכנס לחוק הזה והטלמרקטינג הממוחשב כן נכנס לחוק הזה, למרות שזה בדיוק אותו דבר.

גיא זילכה: השיחות עוברות לטלמרקטינג אנושי.

גיא זילכה: אני משער שהסיבה שלא נכנס טלמרקטינג אנושי היא שיפוטרו הרבה אנשים מתחום הטלמרקטינג האנושי, ולא רוצים להגיע למצב של פיטורים.

נועה גבע: הסיבה - - -

גיא זילכה: בוא נסתכל על המדיה.

גיא זילכה: כדי לשלוח מיליון אי-מיילים, אני לא מבין בתחום, אבל אני משער שדרושות כמה שורות שעולות 6,000 שקל.

גיא זילכה: כדי לשלוח מיליון SMS, אני משער שדרוש יום, וזה עולה כ-150,000 שקל.

גיא זילכה: כדי לשלוח מיליון חיוגים יזומים, דרושים חודשיים, כי אלה מערכות שיושבות מאחורי קווים, וזה בדיוק כמו אדם.

גיא זילכה: זה לא כפתור שלחצתי וזה עובד.

גיא זילכה: זה אורך חודשיים וזה עולה 500,000 שקל.

גיא זילכה: הציבור לא יותר מדי מוטרד ממערכות חיוג אוטומטיות, אם ניקח אפילו טלמרקטינג אנושי.

גיא זילכה: בסך הכול בתחום של מערכות חיוג אוטומטיות יש חמש חברות בתחום.

גיא זילכה: חמש החברות מוציאות במקסימום 10 מיליון חיוגים יזומים בשנה.

גיא זילכה: זה אומר שכל אדם ממוצע במדינת ישראל מקבל שני חיוגים.

גיא זילכה: האם זאת הטרדה לעומת האדון שם שמשתמש במערכות חיוג יזום, שיפטר עכשיו את העובדים שלו, כיוון שהוא לא יכול להשתמש במדיה הזאת?

אופיר פינס-פז: בין כה וכה העובדים שלו עובדים לפי שעות.

גיא זילכה: בסדר, אבל הוא לא יכול להשתמש במדיה הזאת.

אופיר פינס-פז: אל תדברו בשם העובדים, כולם מדברים בשם העובדים.

גיא זילכה: אני מדבר בשם העובדים שלי.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לראות את התלושים שלהם ואת התנאים שלהם.

גיא זילכה: כל מה שאנחנו אומרים נכון אך ורק לגבי מערכות החיוג האוטומטיות.

גיא זילכה: אנחנו חושבים שיש כאן חוסר הבנה במערכות חיוג אוטומטיות.

גיא זילכה: אין לי מושג וחצי מושג לגבי SMS ואי-מיילים, שם הצעת החוק והמודלים שאתם מציינים נשמעים לי הגיוניים, אבל לא כך לגבי חיוגים יזומים, שאנחנו חושבים שצריכים להיות נפרדים מהחוק הזה.

רוברט אילטוב: האם משרד התקשורת זימן את כל הצדדים לפני כן?

נועה גבע: קיבלנו תגובות מכל הצדדים הרלוונטיים וגם קראנו אותן לאחר שהוצאנו - - -

גיא זילכה: שלחתי לך מכתבים, דיברתי אתך בטלפון, ולא קיבלתי תגובות.

גיא זילכה: חיוג יזום, טלמרקטינג או מערכות חיוג אוטומטיות, כפי שמנוסחות בחוק, זה טלמרקטינג ממוחשב.

גיא זילכה: למה הכוונה?

גיא זילכה: אני מ צלצל ללקוח ואומר לו בהקלטה: שלום, מדברים מחברת הביטוח AIG, אם אתה מעוניין לקבל הצעת ביטוח, לחץ 1 כעת.

גיא זילכה: אם הוא לוחץ 1, אני לוקח אותו למוקד השירות של AIG.

גיא זילכה: גם עשינו סקר בין האנשים האלה.

רונית יפרח: זה מגיע לכל הטלפונים?

גיא זילכה: ללקוחות ספציפיים, שהלקוח יגיד לנו.

גיא זילכה: אנחנו המדיה, אנחנו לא הלקוח.

קריאה: רוב המקרים זה דאטה בייס של הלקוחות.

רונית יפרח: אז למה אתה מחריג?

רונית יפרח: כי יש לי אפשרות לשתף פעולה?

גיא זילכה: את יכולה או לנתק את הטלפון או ללחוץ 1 ולהגיע למוקד האנושי.

גיא זילכה: ביצענו סקר למה עושים את זה.

רונית יפרח: במה זה שונה מ-SMS שאני גם מוחקת אותו ולא מגיבה לו?

גיא זילכה: ב-SMS אני לוחץ בכפתור וזה מגיע עכשיו בתפוצה המונית למיליונים.

רונית יפרח: לא, אני שואלת מבחינתי שלי, כיצד ההטרדה שונה מבחינתי, כי אני מוטרדת גם על ידי חיוג יזום וגם על ידי SMS.

רונית יפרח: הרי החוק בא לעזור לי, לא לכם כדי למנוע אבטלה.

גיא זילכה: אני מסכים.

גיא זילכה: אני מסתכל על טלמרקטינג ממוחשב לעומת טלמרקטינג אנושי, שבהתחלה לא מופיע בחוק.

גיא זילכה: בטלמרקטינג אנושי מצלצל אליך אדם הביתה ומנסה להתרים אותך, לעומת פתיח קולי שאת מקבלת ובו את נשאלת האם את מעוניינת בזה.

גיא זילכה: בסקר גילינו ש-76% מהציבור יעדיף לקבל טלמרקטינג ממוחשב לעומת טלמרקטינג אנושי מהסיבה הפשוטה, שהוא יכול לנתק לו את הטלפון בפנים.

אופיר פינס-פז: למה זה מחוץ לחוק?

משה כחלון: אנחנו מדברים כרגע על החוק בכלליות כדי להגיע לאיזונים.

רוברט אילטוב: שמעתי במהלך השעה הזאת כל כך הרבה דעות בכל כך הרבה תחומים, שאנחנו כמעט שלא נוגעים בהם.

רוברט אילטוב: אני חושב שצריך ללמוד את הנושא לעומק על מנת לקבל החלטות.

רוברט אילטוב: אני לא יכול לקבל בשעה החלטות על כל השאלות שעלו פה.

רוברט אילטוב: אני חושב שצריך לשמוע את כל הצדדים.

אופיר פינס-פז: בפחות זמן קיבלו החלטה לצאת למלחמה.

אופיר פינס-פז: ..

רוברט אילטוב: אני מתרשם שבמקרים רבים הפרסומת יכולה להיפגע, במיוחד בעסקים קטנים, ולדעתי זה קטליזאטור חשוב.

רוברט אילטוב: מדובר על אלפי עובדים, אולי עשרות אלפי עובדים.

רוברט אילטוב: כמובן שיש צורך להיכנס לעומק בנושא האינטרנט, אבל אני לא חושב שזה צריך להיות גורף ודרקוני, אלא לבדוק בתת-ועדה או בכמה ועדות יזומות חדשות.

רוברט אילטוב: אז נשמע את כל הצדדים ונחליט החלטה מאוזנת.

משה כחלון: שמענו גם על מדינה גדולה כמו ארצות-הברית, שקיבלה החלטה ובסוף היא חוזרת בה.

קריאה: את זה הוא אומר.

רוברט אילטוב: אני לא יכול כרגע לקבל את ההחלטה.

מיטל גרייבר שוורץ: אני מאיגוד האינטרנט הישראלי.

משה כחלון: לא הגיע פה מישהו מטעם הצרכנים?

רונית יפרח: אני אדבר בשם הצרכנים ואספר על יום בחיי.

מיטל גרייבר שוורץ: ישראל נמצאת מזה כמה חודשים במקום ראשון בעולם בקבלת דואר זבל.

קריאה: תגידו שמדובר בדואר אלקטרוני.

אייל שגיא: אני מקום ראשון בעולם בשנה בטלפונים.

גיא זילכה: אנושי או ממוחשב?

אייל שגיא: ממוחשב.

מיטל גרייבר שוורץ: דיברו פה על שליחת הודעה ראשונה רק לבית עסק והרחבתה גם למשלוח הודעה ראשונה גם לאנשים פרטיים.

מיטל גרייבר שוורץ: אנחנו יכולים להביא דוגמאות, שכבר עכשיו אנשים משתמשים בזה לצורך פרסומת.

מיטל גרייבר שוורץ: הם לא שולחים את אותה הודעה ראשונה רק כדי לקבל הסכמה, אלא הם שולחים הודעה שאומרת שהם מבקשים לקבל את ההסכמה להמשיך ולקבל מיילים בנוגע לחופשות מדהימות באנטליה וכולי, ובעצם כל הפרסומת באותה הודעה ראשונה.

מיטל גרייבר שוורץ: אני מדברת על ההפסד לחברות האינטרנט, שצריכות להעביר את דואר הזבל הזה בשרתים שלהם.

אלי שחף: תסננו את זה.

אלי שחף: אתם גובים תשלום עבור פילטרים.

אלי שחף: למה אתם לא מציעים את השירות הזה כשירות בסיסי?

אלי שחף: אני מנוי של חברת אינטרנט, לא משנה מה השם שלה כרגע.

אלי שחף: רוצים לגבות ממני כסף נוסף עבור סינון.

אלי שחף: אם תתנו את זה כשירות built-in, לא תהיה בעיה.

מיטל גרייבר שוורץ: כל הטכנולוגיות שקיימות אינן מספקות, ואנחנו בדרך כלל בעד טכנולוגיה ולא בעד חקיקה, אבל במקרה הזה אנחנו מודים שאין אפשרות טכנולוגית לפתור את בעיית דואר הזבל.

מיטל גרייבר שוורץ: כל טכנולוגיה שקיימת, שולחי דואר הזבל מצליחים לפצח אותה, וזה בעצם רק עולה יותר לאלה שמנסים אחר כך לשפר את הטכנולוגיה כדי שוב להגן, וזה שוב עולה לצרכן הסופי הרבה מאוד כסף, מעבר לזה שתוכנות הסינון הקיימות גורמות לאיבוד של דואר אמיתי.

רונית יפרח: אני שומעת שמקבלים פה הודעות זבל על תורכיה ועל נופשונים, ואני מקבלת כל הזמן על ויאגרה.

רונית יפרח: אני אומר לך מעבר לתסכול, איפה הנזק.

רונית יפרח: אני כבר באמוק מוחקת ומוחקת ומוצאת את עצמי מוחקת דברים שהם חשובים לי, כי אני בלהט המחיקה.

רונית יפרח: יש נזקים, אני מפספסת הודעות שהן במפורש מיועדות אליי, בעיקר אם הן באנגלית, שאני יחד צובעת אותן.

רונית יפרח: בגלל ההודעות אני מפסידה זמן ועדות.

רונית יפרח: אני יוצאת באמצע, כי אני חושבת שזה מאוד חשוב ובסוף מדובר בקשקוש.

רונית יפרח: באמת יש בזה נזק שאי אפשר לזלזל בו אל מול הפוטנציאל של עסקים קטנים.

רונית יפרח: זה נושא מורכב.

רונית יפרח: למצוא את הנוסחה והאיזון הדק צריכה להיות מלאכת מחשבת מאוד רגישה.

דנה נויפלד: אכן נעשתה מחשבה איך לאזן בין הערכים שמתנגשים פה.

דנה נויפלד: מצד אחד יש פה חופש ביטוי של מפרסמים ובעלי עסקים, מצד שני יש רצון להגן על הצרכן.

דנה נויפלד: לא במקרה עיקר הנציגים כאן מגיעים מצד המפרסמים ומצד המשווקים, אבל פחות מצד הצרכנים.

רוברט אילטוב: אנחנו הצרכנים.

דנה נויפלד: חשוב להדגיש שההצעה הזאת מתייחסת לכלל האמצעים, שהעלות שלהם מאוד נמוכה לשלוח הודעה ושההודעות האלה מטרידות את הצרכנים.

דנה נויפלד: אנחנו כיסינו את כל האופציות, כדי לא לעשות מעקף ואז לאסור רק על משלוח אי-מייל וכך מייד כל ההודעות יעברו לטלפונים, ואז במקום לקבל שלוש הודעות בערב, יקבלו הצרכנים 15 הודעות, כי כבר נחסמה אפשרות אחת.

דנה נויפלד: לכן צריך להתייחס לזה כמכלול, ולעשות הפרדה זה בעייתי, ולכן לא מומלץ.

גיא זילכה: מה שאת אומרת לא מדויק.

רוברט אילטוב: בסוף תיבת הדואר שלי בבית תהיה מלאה בניירות.

אתי בנדלר: יש הצעת חוק פרטית של חבר-הכנסת זבולון אורלב בעניין הזה.

דנה נויפלד: אני אתייחס גם לזה.

דנה נויפלד: גם בעניין הזה דנו.

דנה נויפלד: הגענו למסקנה, שבאיזון בין הערכים השונים, חופש הביטוי בעניין הזה גובר, כי העלות לשלוח פרסומת בדואר יותר גבוהה.

אלדד גת: ממש לא, את טועה ומטעה את הציבור.

קריאה: דף אחד עולה יותר?

דנה נויפלד: העלות של שימוש באמצעי הזה כפרסום היא גדולה יותר ממשלוח של הודעות זבל.

דנה נויפלד: אנחנו גם מסתכלים על בעלי העסקים הקטנים יותר, שאנחנו לא רוצים למנוע מהם את האפשרות לפרסם.

דנה נויפלד: באיזון הזה חופש הביטוי גובר והרצון להגן על עסקים קטנים גובר, ולכן מאפשרים משלוח של דואר פיסי.

משה כחלון: בגלל זה אין פה נציגים של בתי דפוס.

רוברט אילטוב: מצד שני זה גם מייקר לבעלי העסקים הקטנים את הוצאות הפרסום, שזה גם קריטי עבורם.

דנה נויפלד: אנחנו מדברים על האיזון.

דנה נויפלד: מי באמת משתמש בזה?

דנה נויפלד: האם באמת מדובר בעלי עסקים קטנים?

דנה נויפלד: AIG שהזכירו פה לא נראה לי מפרסם קטן.

קריאה: לכן הוא הציע להגביל - - -

ישראל חסון: קודם כל, יש הרבה עסקים קטנים, שלא יכולים להרשות לעצמם שום פרסום אחר, כמו: קונדיטוריה באזור חולון ורוצה רק לרחוב שסביבה להודיע על מבצע.

ישראל חסון: היא לא יכולה לפרסם בעיתון וגם לא בפלייר שהרבה יותר יקר, כי אין לה תקציבים.

ישראל חסון: יש לי גם בית דפוס, וזה הרבה יותר יקר.

ישראל חסון: העלות של שיחת טלפון הרבה יותר זולה וקצרה, ואם לא רוצים, אפשר לנתק אותה תמיד.

ישראל חסון: יש פה גם בעיה אחרת, מה זאת הטרדה?

ישראל חסון: מי אמר שזאת הטרדה?

ישראל חסון: יש כאלה שרוצים את שיחות הטלפון האלה.

משה כחלון: הם יכולים לבקש.

ישראל חסון: הם לא יודעים מה המבצע.

ישראל חסון: ברור לי שהיא לא תרצה לקבל אי-מייל על ויאגרה, אבל אולי אני כן ארצה לקבל?

ישראל חסון: ביג דיל.

ישראל חסון: יש מבצעים טובים באי-מייל, ב-SMS או בטלפון, ואנשים לא מנתקים.

ישראל חסון: אחוזי הניתוק הם פחות מ-5%-6%.

ישראל חסון: אם זה היה כזה גרוע ומטריד, אנשים היו מנתקים, אבל אם המבצע הוא טוב וחשוב ללקוחות שהמבצע יעבוד כי הוא עולה להם כסף רב, הם דורשים שזה יעבוד.

ישראל חסון: אכן אנשים משתמשים במבצעים האלה.

רבקי דבש: האיזון שאנחנו עושים פה הוא על פרסום במרחב הפרטי.

רבקי דבש: אתם מדברים על פרסום ועל זכות לפרסום ועל זכות הביטוי, ואני מסכימה לזכויות האלה, אבל צריך לזכור שלא מדובר על שלט חוצות או על פרסומת בעיתון או על פרסומת בערוץ 2, אלא על מכשירים שמשמשים לשימושים האישיים שלי, כשאתם מכניסים אליה פרסומת ללא הסכמה.

קריאה: כל פרסום הוא לא בהסכמה.

רבקי דבש: הזכירה דנה נויפלד, שמכיוון שאנחנו מדברים על איזונים, כנראה שכל איזון יפגע בצד כלשהו, אנחנו לא נמצא את הפתרון שלא יפגע באף צד.

רבקי דבש: אבל כשמדברים כאן על זכות הפרסום, צריך גם לזכור באיזו מדיה אנחנו מדברים ועל איזה תחומים אנחנו מדברים.

ישראל חסון: יש הרבה אנשים שרוצים לראות פרסומות כל הזמן.

ישראל חסון: הם רוצים לשמוע על מבצעים.

נועה גבע: לגבי התגובות שהועלו מצד ציבור המשווקים, משרד התקשורת כבר לפני שנתיים קיים שימוע מאוד מעמיק בנושא הזה.

נועה גבע: אנחנו קיבלנו הרבה מאוד תגובות מהציבור - אגב, לא רק מציבור המשווקים, אלא הרבה מציבור הצרכנים.

נועה גבע: אצלנו המשרד הוא לפחות אבן שואבת להרבה מאוד תלונות.

נועה גבע: מבחינת הציבור הנושא הזה נתפס כמאוד מאוד אקוטי, ואנחנו כל הזמן מתמודדים עם שטף תלונות בנושא הזה.

ישראל חסון: מה זה שטף?

ישראל חסון: כמה זה שטף?

נועה גבע: הנושא של תא הדואר שלי ושל הטלפון של הצרכן הפרטי נתפס כאיזשהו מקום של פרטיות, ולכן הצעת החוק לראשונה מעגנת את הנושא הזה כסוג של הטרדה.

נועה גבע: זה משהו שנותן לציבור סוף סוף איזשהו כלי להתמודד עם הנושא הזה.

נועה גבע: מה לעשות שזה בלתי אפשרי שמשרד התקשורת ייפגש עם כלל הגורמים, ולכן הסתפקנו בקבלת תגובות בכתב.

נועה גבע: קיבלנו את התגובות מכולכם.

נועה גבע: אנחנו קראנו אותן, ואכן למדנו את הנושא.

נועה גבע: גם למדנו את ההסדרים בחוץ לארץ לעומקם והתמודדנו עם ההסדר האירופי לעומת האמריקני, כולל כנסים בחוץ לארץ ומחקרים.

נועה גבע: ברמה הזאת יש הבדל והבחנה חדה גם בעולם בין טלמרקטינג אנושי, שלא כלול בהסדר, לעומת טלמרקטינג ממוחשב, שעולה הרבה פחות ומאפשר פנייה מאסיבית לציבור נמענים עצום בבת אחת, ולכן הפך לבעיה.

נועה גבע: לכן נעשתה ההבחנה בין שני הדברים.

נועה גבע: אבל אנחנו בכל זאת סבורים שיש פה איזון נכון בין מתן זכות לפרטיות של המנוי לבין היכולת של המפרסמים ושל המשווקים.

נועה גבע: אגב, חופש הביטוי הפוליטי עדיין נשמר, מכיוון שהרבה נושאים שקשורים לתפוצה של מסרים פוליטיים יחסית מצומצם.

אלדד גת: האם עשיתם מחקרים כמה אנשים יפוטרו כתוצאה מהחוק?

שרון פרפורי וייץ: כמה חברות טלמרקטינג יש בישראל?

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אנחנו שמענו גם את זעקת המשווקים והעסקים הקטנים וגם - לא שמענו בקול רם אבל - הרגשנו את זעקת הציבור בגלל החדירה לפרטיות שלו.

משה כחלון: שכחנו להזכיר שיש פה חדירה לפרטיות, בנוסף לנזקים הכלכליים, למטרדים ולזמן שמבוזבז בדואר זבל.

משה כחלון: יש פה גם משהו לא סימפטי, שמישהו חודר לך לפרטיות בלי רשות, בלי שתזמין אותו.

משה כחלון: אני בכל זאת חושב שאנחנו צריכים לחוקק את החוק זה.

משה כחלון: כמובן שנשפר ונשנה את הנוסח ונמצא את הנוסחה המתאימה.

משה כחלון: אני ביקשתי מחברת הכנסת רונית תירוש, לשעבר מנכ"לית מוצלחת של משרד החינוך, שתרכז את הנושא הזה ותנסה לשבת עם הנציגים שירצו לשבת איתה, ולהוביל איזושהי נוסחה שכולנו נוכל לחיות איתה.

משה כחלון: תביאי אותה למליאת הוועדה, נקיים עליה דיון, ולאחר מכן אנחנו נחוקק את החוק.

משה כחלון: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.