ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 220, 2007-05-29 13:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

נעה בן שבת: בישיבה הקודמת נשארו שני נושאים עיקריים שהיו במחלוקת.

נעה בן שבת: הנושא האחד היה העניין של סיוע אישי.

נעה בן שבת: הועלתה טענה שההגדרה כאן של סיוע אישי היא רחבה מדי וצריך לצמצם אותה ולהגביל אותה.

נעה בן שבת: בסופו של דבר, מוצע על דעת מרבית הגורמים הוא שמדובר על סיוע אישי שדורש היעדרות.

נעה בן שבת: הדבר הזה בא לידי ביטוי בניסוח של סעיף 1ב(א): "בלבד שנדרשת לצורך מתן סיוע אישי לאדם עם מוגבלות".

נעה בן שבת: כלומר, ההיעדרות נדרשת לצורך מתן סיוע אישי.

משה שרוני: אדם עם מוגבלות שנזקק.

נעה בן שבת: הוא נזקק, ומתן הסיוע האישי דורש היעדרות מהעבודה של ההורים.

נעה בן שבת: זה לא משהו שאפשר היה לעשות אותו בלי היעדרות מהעבודה.

נעה בן שבת: דבר נוסף, הוא הנושא של משפחת אומנה, הורה חורג, אפוטרופוס.

נעה בן שבת: ההסכמות היו, שהורה חורג לא צריך התייחסות מיוחדת בחוק הזה.

נעה בן שבת: לגבי אפוטרופוס, קיבלנו נתונים שמדובר במספר רב מאוד של אפוטרופוסים הקיימים לאנשים עם מוגבלות.

נעה בן שבת: האפוטרופוס יהיה זכאי רק במידה שאין אדם אחר שמטפל באדם עם המוגבלות.

משה שרוני: יש אפוטרופוס אחד ולא מאה.

נעה בן שבת: לפעמים יש יותר מאחד, אבל גם אז רק אחד מהם יהיה זכאי לנצל את הזכות.

נעה בן שבת: הכוונה היא לאפוטרופוס המטפל באדם.

נעה בן שבת: לא מדובר במצב בו האפוטרופוס נמצא במקום אחד, והאדם נמצא בטיפולו של אדם אחר.

נעה בן שבת: מדובר על קשר טיפולי.

נעה בן שבת: הנושא של משפחת אומנה קיבל התייחסות יותר רחבה, כיוון שמשפחת אומנה יכולה להיות גם לגבי ילד רגיל שחולה, או חולה במחלה ממארת.

נעה בן שבת: כלומר, גם לסעיפים הקיימים בחוק הזה, שמזכים את העובד האחראי לו בהיעדרות.

נעה בן שבת: מוצע להוציא את משפחת האומנה לסעיף נפרד, שיחול על כל המקרים המוזכרים בחוק.

נעה בן שבת: הורה במשפחת אומנה ייחשב כהורה לצורך העניין.

נעה בן שבת: הוא לא ישלול את הזכות של ההורה הטבעי או של ההורה המאמץ, אבל יכול להיות ששניהם יצטרכו זאת.

נעה בן שבת: למשל, אם הילד או האדם עם המוגבלות היה בתחילת השנה בבית הוריו, ורק אחר כך יצא למשפחת אומנה.

נעה בן שבת: לפעמים בחלק מימי השבוע הוא נמצא אצל הוריו, ובחלק מימי השבוע הוא אצל משפחת האומנה.

נעה בן שבת: הזכאות תעמוד לשניהם.

נעה בן שבת: הזכאות היא ל-15 ימים ראשונים בלבד.

נעה בן שבת: 15 ימים נוספים יינתנו רק לאדם אחד מתוך כל המכלול.

נאדיה חילו: החוק הזה מאוד חשוב, שיש לו היבט של צדק חברתי, של מתן להורה, לילד ולאוכלוסייה של בעלי הצרכים המיוחדים אפשרות של שילוב נכון בחברה.

נאדיה חילו: זה חוק חשוב, חוק חברתי.

נאדיה חילו: אני יודעת שיש לך רגישות לחוקים שיש להם עניין לקדם זכויות של אנשים עם צרכים מיוחדים.

נאדיה חילו: אני מברכת על החוק.

נעה בן שבת: הגיעו אלינו שתי הערות.

נעה בן שבת: הערה אחת הגיעה מהמעסיקים.

נעה בן שבת: הם ביקשו לשקול להמיר את ההגדרה של אדם עם מוגבלות בהגדרה של אדם המקבל גמלת נכות או גמלה של ילד נכה.

נעה בן שבת: מברור שעשינו, ההגדרה הזאת מאוד תצמצם.

נעה בן שבת: יש הרבה מקרים שלא מאובחנים בצורה זהה לזו המוגדרת בביטוח לאומי.

נעה בן שבת: יש גם מצבים של מעברי ביניים.

נעה בן שבת: זו תהיה הגדרה מצמצת שעלולה לפגוע.

נעה בן שבת: הערה נוספת שקיבלנו ממשרד התמ"ת, היא הערה שמבקשת לדחות את המועדים ב-90 ימים, כדי לאפשר להם התקנת תקנות.

משה שרוני: בכמה?

דבורה אליעזר: אנחנו ביקשנו 90 ימים.

משה שרוני: למה?

דבורה אליעזר: אנו צריכים לקבוע כל מיני כללים המתייחסים למשפחות אומנה ולאפוטרופוסים.

דבורה אליעזר: אנו צריכים להתייעץ עם הרבה גורמים לפני שאנו מתחילים את התקנות.

משה שרוני: אולי תצמצמו את הזמן.

משה שרוני: האם הילדים האלה צריכים לחכות כל כך הרבה?

דבורה אליעזר: אנחנו לא נצליח להתקין תקנות תוך 30 ימים מיום פרסום החוק.

דבורה אליעזר: 90 ימים נראה לי זמן סביר בו אנו יכולים לעמוד, ולהתייעץ עם כל הגורמים הרלוונטיים.

משה שרוני: בסדר.

נעה בן שבת: ההסתדרות מבקשת שבתקנות האמורות ההתייעצויות ייעשו בתיאום איתם ועם ארגוני המעבידים.

נעה בן שבת: זה די מקובל.

רות דיין מדר: האם יש אפשרות להוסיף את הארגונים החברתיים?

משה שרוני: אם אני אתחיל להוסיף כל כך הרבה, לא ייצא שום דבר מכל זה.

משה שרוני: או שאנו רוצים לקדם את החוק הזה, או שאנו רוצים רק כבוד.

נעה בן שבת: בפועל, משרד התמ"ת מתייעץ עם הארגונים.

דבורה אליעזר: בחוקי עבודה בדרך כלל יש התייחסות להתייעצות עם ארגוני עובדים וארגוני מעבידים יציגים.

דבורה אליעזר: אין לנו בעיה להוסיף זאת, אבל לא מעבר לכך.

דבורה אליעזר: בכל מקרה אנו נתייעץ עם הארגונים החברתיים.

משה שרוני: אנחנו לא נוסיף, כדי לגמור את זה כמה שיותר מהר.

אדי וייס: יש לנו הערה קטנה.

אדי וייס: לגבי משפחה אומנת הזכירו הורה טבעי והורה מאמץ.

אדי וייס: זה בניגוד לתפיסה של חוק האימוץ.

אדי וייס: אם יש אפשרות למצוא נוסח שלא יעשה את ההבדל הזה, זה עדיף.

משה שרוני: אנחנו נשתדל.

נעה בן שבת: אם לא יימצא נוסח, אנחנו ננסה להביא נוסח שיבהיר שהורה מאמץ שקול להורה הטבעי ולא שונה ממנו.

נעה בן שבת: אנחנו נתקן את כותרת השוליים של סעיף 1, הוספת סעיפים 1ב ו-1ג.

נעה בן שבת: מקריאה סעיף 1.

ורד וייץ: שמתי לב שכתוב: עבד שנה לפחות אצל אותו מעביד.

ורד וייץ: אני סבורה שצריך להיות כתוב: אצל אותו מעביד או באותו מקום עבודה.

נעה בן שבת: אנו מבקשים לתאם את הנוסח לנוסח שקיים בסעיף 1א לחוק לגבי ילד חולה במחלה ממארת.

נעה בן שבת: שם מדובר על כך שהוא עבד אצל אותו מעביד.

נעה בן שבת: אנו לא חושבים שיש מקום לעשות פה הוראה אחרת.

ורד וייץ: צריך לתקן גם שם.

ורד וייץ: הכוונה היא לאותו מקום עבודה גם במקרי של חילופי מעבידים.

משה שרוני: בדרך כלל האנשים האלה עובדים במשקים ומדובר על מעביד אחד.

ורד וייץ: מדברים על ההורים.

ורד וייץ: שם יכול להיות מצב של חילופי מעבידים באותו מקום עבודה.

משה שרוני: מה אומרת נציגת התמ"ת?

דבורה אליעזר: אין לנו בעיה עם זה.

דבורה אליעזר: אפשר לתקן את זה גם בסעיף 1א.

נעה בן שבת: מקריאה סעיף 1ב.

נעה בן שבת: ייתכן ושם השר, הוא שר הרווחה כיום.

נעה בן שבת: אנחנו גם נחפש נוסח אחר לגבי ההורה הטבעי וההורה המאמץ.

נעה בן שבת: מקריאה סעיף 2.

נעה בן שבת: סעיף 3 יהיה סעיף התחולה, שידבר על 90 יום מיום פרסומו.

משה שרוני: מי בעד הצעת החוק?

משה שרוני: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין תודה רבה, הישיבה נעולה.