ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 200, 2007-05-28 09:00

מנחם בן-ששון: בוקר טוב, אנחנו מקיימים דיון מתוך חרדה לחוק חדש שנכנס לתפקוד, שנכנס למסלול.

מנחם בן-ששון: אנחנו קיימנו דיון מוקדם שבו נוכחנו לדעת שהמערכות שבנינו למעקב עדיין אינן עונות על צרכים של השוק ועל מה שהחוק מבקש לומר.

מנחם בן-ששון: בעקבות הדיונים קיבלתי גם דין וחשבון ממשרד הבריאות.

מנחם בן-ששון: בזמנו, לפני הדיון, קיבלתי דין וחשבון מהפרקליטות על מסלולי העבודה.

מנחם בן-ששון: אנחנו נעבור עליהם פעם נוספת, כדי לראות מה אפשר לעשות על מנת שלא נעמוד עם רשימות ארוכות ומדאיגות.

מנחם בן-ששון: אנחנו גם צופים קדימה בדאגה לתחולה המלאה של החוק, ליום שבו ניכנס גם משרד הרווחה.

מנחם בן-ששון: אם נספיק ננסה גם להגיע אל החזית הנוספת שמציקה לנו.

מנחם בן-ששון: נפתח בכותבי הדיווח.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לתת את רשות הדיבור לגברת רונית זר.

רונית זר: היחידה עובדת מאז אוקטובר 2006.

רונית זר: כיום אנחנו מפקחים על 27 עברייני מין.

רונית זר: 7 מתוכם בצווי פיקוח, 13 עם צווים והשאר זמניים.

רונית זר: זמניים הם עם תנאים והגבלות.

רונית זר: אנחנו עושים את העבודה בדיוק כפי שהחוק מורה לנו.

רונית זר: ישנה עבודה שנעשית בתשומת לב, ברגישות רבה, בהמון התייחסות הן לחוק והן לצורך בתשומת לב.

רונית זר: אנחנו בהחלט משיגים את המטרה.

רונית זר: מצד אחד יש פיקוח שמאפשר לנו לדעת בכל זמן נתון מה קורה, ומצד שני אנחנו מנסים לשמור על הזכויות של העבריין.

רונית זר: ישנם קשיים בתהליך יישום החוק.

רונית זר: אנחנו עובדים מול הפרקליטות ובשיתוף פעולה הדוק איתו.

רונית זר: אנחנו מלווים את הצווים בדיונים בבתי המשפט.

רונית זר: אנחנו מנסים לפעול על מנת לקדם ככל האפשר את מתן הצווים.

רונית זר: אנחנו גם בקשר עם מב"ן.

רונית זר: אנחנו שולחים למב"ן רשימות של עברייני מין 4 חודשים טרם שחרורם.

רונית זר: נכון להיום אנחנו ממתינים ל50 הערכות מסוכנות, כלומר לכאלה שצפויים לשחרור עד ספטמבר.

רונית זר: מתוך ה50 האלה יש 5 ששוחררו, השאר נמצאים בתוך שב"ס.

רונית זר: כשאנחנו מתקרבים למועד השחרור ישנו קושי לאתר את העבריין.

רונית זר: העבריין משתחרר מהכלא ולא מחויב למסור את הכתובת שלו.

רונית זר: לרוב קשה לאתר אותו.

רונית זר: יש צורך לבוא ולטפל מבעוד מועד כל עוד הוא בכלא על מנת להשיג את צו הפיקוח.

רונית זר: ישנם 26 מקרים שנמצאים בדיונים בבתי המשפט וטרם התקבלה לגביהם החלטה.

מנחם בן-ששון: זה מחוץ ל27?

רונית זר: מחוץ ל27.

מנחם בן-ששון: אלה שהם בהערכת מסוכנות גבוהה?

רונית זר: בינונית וגבוהה.

רונית זר: כל מה שמוגש לבית המשפט זה בהערכת מסוכנות בינונית ומעלה.

רונית זר: מתוך ה26 האלה ישנם 8 שלא מאותרים ומידי פעם שבים ומזמינים אותם לבית משפט.

רונית זר: נעשה ניסיון רב מצד הפרקליטות, מצד המשטרה ומצידנו.

רונית זר: .

מנחם בן-ששון: זה בנוסף על ה5?

רונית זר: בנוסף ל5.

מנחם בן-ששון: מניין הגעת ל5?

רונית זר: 5 הם כאלה שסיימו לרצות מאסר, שוחררו וטרם קיבלנו לגביהם הערכת מסוכנות.

מנחם בן-ששון: לגבי 8 יש הערכת מסוכנות, אין צו בית משפט.

מנחם בן-ששון: הם יצאו בלי שגמרנו את העבודה באשר אליהם.

רונית זר: הם לא הגיעו לבית המשפט.

רונית זר: רובם הם מתחילת יישום החוק.

רונית זר: מדובר על התקופה הראשונה שקשה היה לאתר אותם.

רונית זר: כל הגורמים מנסים לאתר, אבל זה לא כל כך פשוט.

רונית זר: מדובר בחסרי בית, בחסרי כתובת.

מנחם בן-ששון: האם אפשר לומר שבין ה27 האלה אין רצידיביסטים?

רונית זר: אין.

מנחם בן-ששון: איך התקשורת שלכם עם מב"ן?

רונית זר: אני רואה השתדלות.

רונית זר: אני רואה שישנו ניסיון לשפר את הקצב של העבודה.

רונית זר: אני רואה שישנו ניסיון לשפר את הערכות המסוכנות ולענות על הצרכים של בתי המשפט והפרקליטות.

רונית זר: אני לא יכולה להגיד שישנה התעלמות.

מנחם בן-ששון: את אומרת ש8 אנשים נשארו מהשלב הקודם.

מנחם בן-ששון: כמה מתוכם לא הצליחו לאתר?

רונית זר: הצלחנו לאתר 2.

מנחם בן-ששון: הרוב זה אנשים חדשים.

מנחם בן-ששון: הרוב אלה אנשים שנפלו לנו בדרך.

רונית זר: אני מניחה שיפלו עוד, כי אם אסיר משתחרר והוא חסר כתובת.

רונית זר: .

מנחם בן-ששון: בניתם יחידה.

מנחם בן-ששון: מה גודלה של היחידה היום?

מנחם בן-ששון: היחידה הזאת עובדת, אבל לצערי אין תשובה מתוך המערכות שמסביב.

רונית זר: הפקחים היום עובדים פחות מהמצופה, אבל זה דווקא טוב כי התהליך הוא תהליך של למידה.

מנחם בן-ששון: כמה מפקחים יש?

רונית זר: ישנם 4 מפקחים.

מנחם בן-ששון: מה סוג ההגבלות שהם מטילים או שאתם ובית המשפט מטילים על האנשים?

רונית זר: ההגבלות מגוונות.

רונית זר: יש אולי הגבלות שנשמעות קצת מאיימות, אבל רוב ההגבלות הן איסור יצירת קשר עם קטינים.

רונית זר: יש הרבה מאוד עברייני מין שמוגדרים כפדופילים.

רונית זר: יצא שהרבה מההגבלות מתייחסות לקשר עם קטינים, אם זה איסור יצירת קשר עם קטינים, קבלת אישור מפקח ממקום העבודה, איסור יצירת קשר עם קורבן, איסור הימצאות במקומות מסוימים, איסור צריכת אלכוהול במקרה ונמצא קשר בין האלכוהול לביצוע העבירות, הגבלה בכניסה לאזורים בשעות מסוימות.

מנחם בן-ששון: האם 27 האנשים שנמצאים בתוך המערכת מופיעים, או שיש בעיה שהם נעלמים לכם?

רונית זר: הם חייבים על פי החוק לשתף פעולה.

מנחם בן-ששון: גם ה5 וגם ה8 שמסתובבים יהיו חייבים בשיתוף פעולה.

רונית זר: הם מתייצבים למפגשים קבועים.

רונית זר: יש ביקורי בית אצלם.

רונית זר: יש פגישות עם המשפחה, עם המעסיקים שלהם, עם הסביבה שבה הם גרים.

רונית זר: אנחנו בודקים, מתחקרים, עושים תצפיות.

מנחם בן-ששון: מה לגבי הפרת הגבלות?

רונית זר: הייתה הפרה אחת.

רונית זר: מדובר באדם שביצע עבירת מין בילדה בת 4.

רונית זר: אסרנו עליו לעבוד ללא קבלת אישור מפקח.

רונית זר: הוא ביקש לעבוד בקיבוץ נדבות.

רונית זר: אסרנו עליו.

רונית זר: תהינו מה הוא עושה בשעות הפנאי שלו, ולכן עשו אחריו מעקבים.

רונית זר: במעקב שעשינו אחריו מצאנו אותו עובר באיזה שהוא רחוב ומבקש תרומות.

רונית זר: תיעדנו את כל התהליך.

רונית זר: אותו אדם נקרא, נעשה בירור איתו והוא הוזהר.

רונית זר: במסגרת החוק ניתנת האפשרות לנקוט בענישה הדרגתית.

מנחם בן-ששון: מתוך הדוח שקיבלנו וגם מתוך התיאור שלכם בפעם הקודמת המערכת מסביבכם לא ערוכה ונותנת לכם אפשרות לקלוט את התפקיד החדש שמוטל עליכם.

מנחם בן-ששון: מה שמדאיג הוא מה שקורה מכם ואילך.

דינה להמן: משרד הבריאות לא תוקצב עד עצם הרגע הזה ולו בשקל אחד לביצוע החוק.

דינה להמן: זה הטיל על מב"ן עבודה שלא שיערנו את גודלה.

דינה להמן: מדובר ב50% מעל נפח העבודה שהייתה קודם.

מנחם בן-ששון: כמה אנשים עובדים במב"ן?

דינה להמן: מדובר ב9 אנשים שמוסמכים להיות מעריכי מסוכנות.

דינה להמן: חלקם הגדול עובד בחצאי משרות.

מנחם בן-ששון: מהיום שהודעתי בו על הדיון ועד הדיון עצמו הייתה זחילה חיובית של מספר המקרים שמעריכים בהם מסוכנות.

מנחם בן-ששון: זה היה בקצב של 1 עד 2 ביום.

מנחם בן-ששון: זכינו בעוד 5,6 מקרים של הערכת מסוכנות כתוצאה מהעובדה שהנושא עלה לדיון כאן.

מנחם בן-ששון: זה קצב עצום.

מנחם בן-ששון: אילו היה אפשר להגיע לקצב של 1 עד 2 ביום אני מניח שרשות בתי הסוהר הייתה קורסת ולא הייתם עומדים כמתנצלים אלא כמי שממלאים את תפקידם.

דינה להמן: גם כך אני לא עומדת כמתנצלת.

דינה להמן: אנחנו ממלאים את תפקידנו.

דינה להמן: 50 האנשים שמחכים לחוות דעת אלה אסירים שמשתחררים עד סוף אוקטובר 2007.

דינה להמן: צריך להיות מציאותיים.

דינה להמן: אין שום אפשרות שבחודש מאי יעשו הערכות מסוכנות לאסירים שמשתחררים בחודש אוקטובר.

דינה להמן: אם אני מסתכלת על הפירוט, אז יש לי עד סוף מאי - זה כולל 1 או 2 שהשתחררו בעבר - 4 אנשים שצריכים לקבל עליהם חוות דעת, 5 בחודש יוני, 10 בחודש יולי, ובחודש אוגוסט 19.

דינה להמן: את ספטמבר אין לי כרגע.

דינה להמן: מצב שבו יהיו חוות דעת לכל האנשים שמשתחררים זה דבר חיובי מאוד.

דינה להמן: אני ערה לזה שצריך זמן כדי להכין את התיק, כדי להגיע לפרקליטות ולהחזיר עם שאלות.

דינה להמן: אנחנו משתדלים כמה שאפשר.

מנחם בן-ששון: כמה כסף אתם צריכים?

דינה להמן: אנחנו ביקשנו מהאוצר 820 אלף שקל.

מנחם בן-ששון: מה תעשו בהם?

דינה להמן: יש הכשרה, יש תקנים, יש נסיעות, יש כוננויות.

מנחם בן-ששון: כמה תקנים?

דינה להמן: כרגע התבקשו חצי רופא, שני תקנים פרה רפואיים ועוד תקן.

מנחם בן-ששון: לא מעריכי מסוכנות?

דינה להמן: כל אלה לצורך הערכות מסוכנות.

מנחם בן-ששון: על פי החוק ניתן לתת או מותר לתת היתר להערכת מסוכנות גם למי שאיננו מתוך אנשי משרד הבריאות, כמו למשל אנשים שיעברו איזה שהוא מבחן או איזו שהיא הכשרה.

מנחם בן-ששון: מי שיש לו תחזית של 19 תיקים לא יוכל לעשות את זה.

מנחם בן-ששון: זה ברור שאנחנו עומדים לעמוד בפני בעיה חמורה.

מנחם בן-ששון: יכול להיות שיש מקום להעסיק אנשים לפי שעות.

דינה להמן: נעשתה פנייה לציבור להגיש מועמדות להיות מעריכי מסוכנות.

דינה להמן: הגישו 8 בקשות.

דינה להמן: זאת ועדה מייעצת שהוקמה על פי חוק.

דינה להמן: מתוך 8 הבקשות נמצאו מתאימים 4.

דינה להמן: אחרים לא ענו על הדרישות.

דינה להמן: הם נשלחו להשלמות שונות.

דינה להמן: כרגע מאושרים 4.

דינה להמן: השאלה הייתה מה זה מעריך מסוכנות פרטי, והאם מעריך מסוכנות יכול לעבוד מטעם המוערך.

דינה להמן: התקבלה חוות דעת של 3 משנים של היועץ המשפטי לממשלה על כך שמעריכי מסוכנות שיקבלו את המינוי הזה מטעם השרים לא יכולים להיות מעריכי מסוכנות פרטיים.

דינה להמן: האנשים התבקשו להצהיר שהם יודעים על כך שהם לא יוכלו להיות מעריכי מסוכנות פרטיים.

דינה להמן: 2 הודיעו על הסכמתם לתנאי המגביל הזה, 2 אמרו שהם שוקלים.

דינה להמן: במידה והם יענו על התנאים ויקבלו מינוי אנחנו נצטרך לתקצב את קניית השירותים.

דינה להמן: קניית השירותים מופיעה בחלק מהסעיפים, אבל בינתיים לא ניתנה אגורה.

דינה להמן: אני מאוד מקווה שיינתן תקצוב.

דינה להמן: ברגע שייתנו שירותים זה יקל.

דינה להמן: גם הכשרה לוקחת זמן.

מנחם בן-ששון: לקציני מבחן יש יותר מחצי הדרך כדי להיות מעריכי מסוכנות.

דפנה ביינוול: הם יהיו מעריכי מסוכנות בשטח, הם לא יהיו במב"ן.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא נעמוד בבעיה של יולי לפני שפתרנו את הבעיה של היום.

מנחם בן-ששון: הבעיה של היום היא בעיה חמורה.

מנחם בן-ששון: יולי תהפוך להיות לבעיה חריפה שעוד לא הייתה כמותה.

מנחם בן-ששון: צריך לשאול את האוצר איך הוא חושב להתמודד.

מנחם בן-ששון: האם העובדה שאתם מתקדמים יפה יותר זה משום שאתם מחוברים היום לרשת?

דינה להמן: בהחלט.

מנחם בן-ששון: איך אתם עובדים על תיק?

דינה להמן: אנשים מטלפנים אלי ב9 בערב מהבית כיוון שהם זקוקים לכתיבת חוות דעת.

דינה להמן: מדובר באנשים שעובדים ללא תגמול.

דינה להמן: יש אחראית במב"ן על שליפת התיקים וחלוקתם לפי בתי הסוהר שבהם האנשים נמצאים.

דינה להמן: לשם מגיעים אנשי מב"ן.

דינה להמן: כל אדם שצריך לקבל היום חוות דעת לצורך פיקוח, נבדק.

דינה להמן: זה לא היה כך בעבר.

דינה להמן: עדיין יכול להיות מצב שתיעשה הערכת מסוכנות ללא בדיקה אם האיש מסרב להיבדק, כשאז כותבים שהוא סירב לבדיקה.

מנחם בן-ששון: כמה שעות אתם משקיעים בפגישה הזאת?

דינה להמן: בגדול אני יכולה לומר ששעה.

מנחם בן-ששון: כמה שעות מושקעות בתיק הערכת מסוכנות?

דינה להמן: אני יכולה להעריך שתיק לוקח בין 6 ל8 שעות, אבל זה לא כולל הכנה ונסיעות לבית משפט.

דינה להמן: עד היום לא היו הרבה, אבל אני מעריכה שיהיו יותר.

מיכאל איתן: החוק הזה הוא חוק שהיה מורכב מ2 חלקים.

מיכאל איתן: חלק אחד הוא חלק של פיקוח, החלק השני הוא חלק של השיקום.

מיכאל איתן: רק בגלל התחושה שלא נספיק לחוקק את החוק כולו על שני חלקיו הפרדנו אותו והעברנו את חוק הפיקוח שנראה לנו יותר דחוף ומיידי, אם כי כמדינה נאורה אנחנו לא יכולים להסתפק רק בפיקוח אלא צריך גם להשלים את המהלך בשיקום.

מיכאל איתן: כשהפרדנו את החקיקה היינו צריכים לרוץ אחרי שרי הממשלה על מנת שהם יאפשרו ויתקצבו.

מיכאל איתן: כולם אומרים שזה טוב, שזה חשוב וצריך, אבל בסוף כששואלים מה הם מוכנים לשלם עבור הטוב, הנפלא והחשוב מסתבר שיש פערים גדולים.

מיכאל איתן: התוצאה הייתה שהיינו צריכים לחוקק את החוק הזה בשלבים.

מיכאל איתן: השלבים נקבעו בחקיקה.

מיכאל איתן: מה שמסתבר כרגע זה שלא נוכל לקיים את החוק.

מיכאל איתן: אני מבין שעל זה אין חילוקי דעות.

יצחק קדמן: כבר עכשיו לא מקיימים את החוק.

מיכאל איתן: ברור שאת ההרחבה לא נוכל לקיים.

מנחם בן-ששון: אני הייתי מודאג בדצמבר.

מנחם בן-ששון: שלחתי מכתב למשרד הרווחה.

מנחם בן-ששון: משרד הרווחה נתן לי תשובה על הדרך שבה הוא מתכוון לקיים את החוק.

מיכאל איתן: אני מציע שנהיה מפוכחים ולא נשלה את עצמנו.

מיכאל איתן: לא נצליח לקיים את החוק כי אין תקציבים ואין היערכות.

מיכאל איתן: יש כאן צוות נהדר, יש כאן אנשים שאיכפת להם, אבל כל אחד חוזר למציאות של המשרד שלו, הוא לא בעל הבית.

מיכאל איתן: כל אחד כפוף לעניין הארגוני שלו.

מיכאל איתן: כל אחד שואל מה לגבי תקציבים.

מיכאל איתן: זה מתחיל שם, אבל זה גם עניין של היערכות.

מיכאל איתן: אני מציע שנעשה הערכה מחודשת של מה אפשר לעשות.

מיכאל איתן: אני לוקח על עצמי את האומץ לומר שחוקקתי חוק רצוי אבל בלתי אפשרי ליישום במציאות של מדינת ישראל.

מיכאל איתן: זאת האמת.

מיכאל איתן: כתבנו חוק שבמדינת ישראל אי אפשר ליישם בגלל הטמעה ארגונית ובגלל בעיות תקציביות.

מיכאל איתן: נהיה ישרים עם עצמנו ונתקן את החוק.

מיכאל איתן: אני לא חושב שיהיה ראוי שיהיו פסקאות בחוק שמדברות על יישום תוכנית שלא יכולה להתבצע.

מיכאל איתן: בואו נעשה הערכה ריאלית.

מיכאל איתן: צריך לעשות מאמץ משולב מול ההטמעה ומול התקציבים.

מיכאל איתן: ביקשתי להיפגש באופן בלתי פורמאלי עם הגורמים.

מיכאל איתן: רשמתי בפני את התלונות שלהם ולמה הדברים נתקעים.

מיכאל איתן: אני מודה שלא הייתי בסדר ובמקום לשבת על הדבר הזה חיכיתי עד שתבוא הישיבה.

מיכאל איתן: חשבתי שהישיבה היום תכלול גם את פרק השיקום.

מיכאל איתן: אני העברתי את פרק השיקום.

מיכאל איתן: היה תיאום עם משרד המשפטים שיעשה את העבודה.

מיכאל איתן: לקחתי חוק של הממשלה ואמרתי שנעביר אותו.

מיכאל איתן: משרד המשפטים אמר שהוא רוצה בחוק הזה.

מיכאל איתן: בינתיים הם רצו להכניס שינויים.

מיכאל איתן: חשבתי שבישיבה של היום נעשה את הכל יחד.

מנחם בן-ששון: גם אתה וגם הממשלה התרעתם במליאה על בעיית תקצוב.

מיכאל איתן: אפשר להתחיל בתקציבים קטנים, העיקר להתחיל.

מיכאל איתן: זה כדי שנלמד תוך כדי את הבעיות ונוכל לחוקק את החוק בצורה יותר טובה.

מיכאל איתן: אני מדבר על פרק השיקום, שיש לו הקשרים שנוגעים לנושא של הפיקוח.

מיכאל איתן: אם לשיקום לא יהיו סנקציות מסוימות השיקום יהיה חלש.

מיכאל איתן: הפיקוח עם שיקום נותן חלופות נוספות לשופט בבית המשפט.

מיכאל איתן: הדברים האלה מחוברים אחד עם השני.

מיכאל איתן: הסתבר לי שהיו 73 בקשות שהובאו לפרקליטות לצורך הוצאת צווי פיקוח.

מיכאל איתן: אני הלכתי לראות מה קרה עם החוק, לראות את המציאות העגומה.

מיכאל איתן: בסך הכל הובאו לפרקליטות 73 בקשות לצורך הוצאת צווי פיקוח על עברייני מין.

מיכאל איתן: זה נתקע שם.

מיכאל איתן: יכול להיות שאני טועה.

מיכאל איתן: אני יכולתי לעקוב אחרי התהליך.

מיכאל איתן: לא ידענו מה קורה עם הטיפול.

מיכאל איתן: זה העלה אצלי חשד שעבריינים משתחררים רק בגלל שבפרקליטות יש עומס עבודה או משהו כזה.

מיכאל איתן: זה הרושם שנוצר.

מיכאל איתן: רונית זר אמרה שהיא תכין איזה שהוא נוהל כדי שנוכל להיערך לקראת החקיקה של השיקום.

רונית זר: כתבנו נוהל.

רונית זר: אנחנו בודקים כרגע את היישום שלו.

מיכאל איתן: אני חשבתי שאפשר לשפר את התהליך המתקיים היום באיזו שהיא הוראה פרוצדורלית.

רונית זר: בתי המשפט נותנים המלצות או קביעות שמתייחסות לנושא הטיפול.

רונית זר: אנחנו שם כדי לוודא שאותו טיפול שניתן אכן יצא לפועל.

מיכאל איתן: לגבי צווי הפיקוח חשבתי שהיה מקום לשנות משהו בנוהל ולקבוע שהשב"ס יהיה מעורב בשלב המוקדם בשיחה ובראיונות עם המפוקח לגבי ההמלצות לתהליך הפיקוח עצמו.

מיכאל איתן: זה התקבל על דעת כולם כרעיון טוב.

מיכאל איתן: אני לא יודע אם יישמו אותו או לא.

מנחם בן-ששון: התהליך חייב להיות בשתי ידיים מקצועיות.

מנחם בן-ששון: היד המקצועית האחת היא היד של מעריכי המסוכנות, שההגדרה שלהם ברורה וקפדנית.

מנחם בן-ששון: היד השנייה היא היד של הפרקליטים.

מנחם בן-ששון: אלו שתי הידיים המקצועיות.

מנחם בן-ששון: 8 שעות על תיק נראה לי סביר.

מנחם בן-ששון: העובדה שיש פיגור מלמדת שיש עוד סידור עבודה עם מב"ן.

מיכאל איתן: אני מדבר לגבי הדיון עצמו, שצריך להוסיף שבתהליך תבוא המלצה של השב"ס לגבי היקפי הפיקוח ומה שהם עושים מול האדם שנמצא אצלם.

מנחם בן-ששון: יש רצון טוב.

מנחם בן-ששון: צריך להעביר את הרצון לכושר ביצוע.

מנחם בן-ששון: שב"ס הראה שאפשר.

מנחם בן-ששון: אני אומר את זה לא חלילה כי אני רוצה לבקר, אלא כי מישהו עשה סידור עבודה עם תקציב או בלי תקציב.

דפנה ביינוול: תקציב גדול מאוד.

מנחם בן-ששון: אני רציתי להזמין את השרים כבר היום לדיון.

מנחם בן-ששון: הגעתי למסקנה שאנחנו צריכים להגדיר מה אנחנו רוצים מהשרים ורק אז להביא אותם לדיון.

מיכאל איתן: הם צריכים למלא את ההתחייבות.

מיכאל איתן: 15 מיליון שקל הובטחו לנו.

מיכאל איתן: הם קודם כל צריכים להביא את 15 מיליון השקל שהובטחו.

מיכאל איתן: לשלב ב' נצטרך עוד.

מנחם בן-ששון: מה משך הזמן שעובר בין זה שגמרתם תיק ובין הצו שהוצא או לא הוצא בבית המשפט?

דינה להמן: אנחנו לא יכולים לדעת את זה.

מנחם בן-ששון: כמה זמן מראש צריך שמשרד הבריאות ייתן את חוות הדעת?

מנחם בן-ששון: אם תהליך קבלת הצו מבית המשפט הוא תהליך שנמשך 26 ימים או 30 ימים, אז אין לזה ערך כי כל אחד יודע שבעוד 5 ימים 5 אנשים שריצו את עונשם והם מסוכנים יצאו לחופשי.

דפנה ביינוול: זה תלוי בפרקליטות ובאיזה בית משפט.

דפנה ביינוול: אני לא מקבלת הערכת מסוכנות.

דפנה ביינוול: הערכת המסוכנות מגיעה לשב"ס.

דפנה ביינוול: שב"ס כותבים את ההמלצות שלהם ומה הם רוצים מהאיש הזה.

דפנה ביינוול: הכל מגיע אלי אישית.

דפנה ביינוול: ברגע שזה מגיע אלי אני בודקת את התיק, שולחת אותו לפרקליט וכותבת את ההערות שלי.

מנחם בן-ששון: כמה זמן עובר מאז?

דפנה ביינוול: הם צריכים להכין את התיק של האיש.

דפנה ביינוול: התיק מגיע תוך יומיים.

דפנה ביינוול: ביומיים האלה מסתכלים מתי תאריך השחרור.

דפנה ביינוול: לפי זה מגישים בקשה בהקדם האפשרי לבית המשפט.

דפנה ביינוול: פרקליט הוא לא אוטומט.

דפנה ביינוול: הוא בודק את התיק, בודק את ההמלצה של השב"ס.

דפנה ביינוול: הערכת המסוכנות בחלק מהמקרים לא הייתה משביעת רצון.

דפנה ביינוול: אנחנו לא שחקן יחיד.

מנחם בן-ששון: כמה זמן עובר מהרגע ששב"ס מקבל תיק עד השלב שהוא מעביר אותו?

רונית זר: אצלנו זה עניין של יום או יומיים.

מנחם בן-ששון: לא יותר משבוע?

רונית זר: נכון.

מנחם בן-ששון: אחרי שבוע יש צו בית משפט?

דפנה ביינוול: בשטח זה לא עובד ככה.

דפנה ביינוול: אי אפשר להתעלם מהעובדה שיש הבדל עצום בין מה שקרה בתחילת הדרך למה שקיים היום.

דפנה ביינוול: כששב"ס מעבירים אלי זה אומר שהם שביעי רצון מחוות הדעת, שהם שאלו את כל השאלות האפשרויות את מב"ן.

דפנה ביינוול: הם בודקים את זה.

דפנה ביינוול: יש יועץ משפטי, יש את גברת זר ויש עוד קרימינולוגים.

דפנה ביינוול: הם שולחים אלי את חוות הדעת של מב"ן לגבי הערכת מסוכנות, את חוות הדעת שלהם עם המלצה לאיזה פיקוח הם רוצים, כמה זמן, איזה סוג של פיקוח.

דפנה ביינוול: לפעמים הם כותבים שהאיש לא יצא מהבית.

דפנה ביינוול: אנחנו בודקים אם אפשרי דבר כזה.

דפנה ביינוול: ביום שזה מגיע אני שמה בצד את כל הדברים האחרים שאני עושה ואני מתעסקת בהערכות המסוכנות.

דפנה ביינוול: אתמול הגיעה הערכת מסוכנות לאוגוסט.

דפנה ביינוול: זה מצב יוצא מהכלל.

דפנה ביינוול: בדקתי את זה.

דפנה ביינוול: ראיתי שלאיש שישתחרר באוגוסט יהיה קצין מבחן ל3 שנים.

דפנה ביינוול: צריך להעביר את זה לפרקליטות, צריך להודיע לפרקליטות שתגיש בקשה לפני שהוא משתחרר, צריך שתודיע לשירות המבחן.

דפנה ביינוול: את כל הדברים האלה אני עושה ואני מעבירה לפרקליטות הרלוונטית.

דפנה ביינוול: כשזה מגיע לפרקליטות הרלוונטית הם מזמינים את התיק המקורי כדי לדעת מה קרה שם, למה בית משפט נתן 8 שנים, למה בעליון הורידו ל6 שנים.

דפנה ביינוול: כאשר הם גומרים הם מגישים את הבקשה לבית המשפט.

דפנה ביינוול: אני מאוד מבקשת מהפרקליטים לעשות את זה מהר לפני שחרורו של האיש.

דפנה ביינוול: מאוקטובר ועד פברואר היינו מקבלים בקשות קודמות.

דפנה ביינוול: היום המצב יחסית טוב.

דפנה ביינוול: אני לא אומרת שזה המצב האידיאלי, אבל גם אם זה מגיע שבועיים קודם אני לוחצת על הפרקליט שיגיש את הבקשה לפני השחרור.

דפנה ביינוול: לפני חג שבועות היה מקרה שהייתה בעיה עם חוות הדעת והאיש עמד להשתחרר למחרת.

דפנה ביינוול: ביקשתי מהפרקליטה שלא תיתן לד"ר בירגר לצאת לחופשת שבועות אלא אם הוא יבדוק את האיש עוד פעם, כדי שלפני השחרור שלו נגיש בקשה לבית המשפט.

מיכאל איתן: כמה זמן מתנהל בירור כזה?

דפנה ביינוול: מתוך 102 התיקים שהגיעו אלי, לגבי 16 בקשות הוחלט לא להגיש.

דפנה ביינוול: ההחלטה הזאת היא אך ורק של פרקליט מחוז, לא של אף אחד מהרפרנטים.

דפנה ביינוול: מכיוון שזה חשוב לא להגיש הרבה יותר מבחינתנו, אז זה צריך להיות בחתימתו של פרקליט המחוז הרלוונטי אחרי שהוא בדק את כל החומר של מב"ן.

דפנה ביינוול: ברגע שזה מגיע אלינו יש גם סנגוריה.

דפנה ביינוול: רק אז מגיעים לבית המשפט.

דפנה ביינוול: הסנגוריה בחלק מהמקרים אומרת שהיא רוצה להתנגד להערכת המסוכנות, שהיא רוצה את כל החומר ממב"ן.

דפנה ביינוול: רק אז בית המשפט נותן צו.

דפנה ביינוול: יש כל מיני דברים שאילתרתי כי החוק לא נותן לנו - בתיקונים נעשה את זה – כמו למשל שביקשתי מהפרקליטים שזה יהיה בדלתיים סגורות.

דפנה ביינוול: אנחנו לא מתכוונים להשפיל את האיש, אנחנו מתכוונים להגן על הציבור מפני עבריין המין.

דפנה ביינוול: אנחנו לא מתכוונים שהעיתונאים או האנשים ישבו באולם ויכתבו את השם.

דפנה ביינוול: לא כל בתי המשפט קיבלו.

דפנה ביינוול: אני מוכרחה לומר שהיום, כשאני מסתכלת אחורנית, אין לי שום בעיה, אפילו בית המשפט העליון קיבל את הבקשה שלנו.

דפנה ביינוול: היום כל הבקשות הן בקשות בדלתיים סגורות ואנחנו לא מפרסמים את שמות המתלוננים.

מיכאל איתן: זה צריך להיות כתוב בחוק.

דפנה ביינוול: אנחנו נתקן את זה.

דפנה ביינוול: ברגע שאנחנו מגיעים לבית המשפט ומבקשים צו פיקוח אומרת הסנגוריה שהיא עוד לא למדה את התיק.

דפנה ביינוול: החוק הזה נועד להגן על הציבור.

דפנה ביינוול: אחד הדברים הראשונים שהנהגתי זה שתמיד מגיעה רונית זר או אבישי כדי לפקח על הדיון הראשון.

דפנה ביינוול: ברגע שהמפקח הרלוונטי נמצא והאסיר נמצא אנחנו מפגישים ביניהם ואומרים לבית המשפט שאין בעיה לדחות את הדיון.

דפנה ביינוול: אנחנו מבקשים שבינתיים יינתן צו ביניים.

דפנה ביינוול: זאת סמכות קבועה של בית משפט.

דפנה ביינוול: למה צו ביניים?

דפנה ביינוול: בזמן הזה שהסנגוריה תכין את התיק האיש יהיה מפוקח.

דפנה ביינוול: זה עובד.

דפנה ביינוול: בהתחלה זה לא הלך.

דפנה ביינוול: היום יש לנו 13 צווי ביניים שהם בעצם צווים לכל דבר ועניין.

דפנה ביינוול: האיש מסתובב מפוקח.

דפנה ביינוול: ברגע שהמפקח נמצא שם הוא מקבל ממנו את מספר הטלפון, את הכתובת, את המשפחה.

דפנה ביינוול: הוא קובע איתו את הפגישה הראשונה עוד באותו יום.

דפנה ביינוול: מהרגע הזה אנחנו רגועים ואנחנו יכולים לקבוע את הדיון הבא של בית המשפט לתאריך שנוח לבית המשפט.

דפנה ביינוול: אנחנו לא שחקנים יחידים.

דפנה ביינוול: כבר היו לנו עררים לבית המשפט העליון.

דפנה ביינוול: החוק לא פירש אם הדיון צריך להישמע בדן יחיד.

דפנה ביינוול: כתוב היה שזה אותו בית משפט ששמע את התיק הקודם, שזה שלום או מחוזי.

דפנה ביינוול: באו אלי בתי המשפט ואמרו שאין להם אפשרות לכנס כל פעם הרכב.

דפנה ביינוול: אמרתי שפרסונאלי לא, אבל כדי שזה לא יהיה void אני צריכה להיות בטוחה.

דפנה ביינוול: באנו אל בית המשפט העליון עם ערר וביקשנו שייתן החלטה אם זה חייב להיות דן יחיד.

דפנה ביינוול: אנחנו מצפים לתשובה.

דפנה ביינוול: נשיאת בית המשפט העליון אמרה שמבחינת פרשנות החוק נראה לה שזה יכול להיות בדן יחיד.

דפנה ביינוול: כנראה שזאת תהיה ההחלטה.

דפנה ביינוול: הייתה בעיה עם שופט שחשב שאפשר לא לתת צו פיקוח אלא להגיד שהאיש לא יתקרב לילדים.

דפנה ביינוול: אמרנו שזה בלתי אפשרי.

מנחם בן-ששון: אני מבקש ממך שתרשמי תיקוני חקיקה שנצטרך לעשות.

מנחם בן-ששון: אתה יודע כמה זמן לפני נחיתה המטוס נוחת, אתה יודע כמה זמן לפני עשיית מהלכים מסוימים אתה צריך לפעול, אבל במקרה שלפנינו אני לא יודע מה היא הנקודה שנקראת נקודת האל חזור לגבי תיק, נקודה שבה אתה אומר שהתחלת מאוחר והאיש יצא לרחוב.

מנחם בן-ששון: הפתרון של צווי ביניים הוא פתרון מצוין, אבל אני מקווה שנמצא את הפתרון החוקי שהסנגוריה תוכל לעבוד בשקט.

מנחם בן-ששון: היא אפילו לא תצטרך לעמוד כנאשמת על כך שהיא עיכבה את הטיפול באנשים.

מנחם בן-ששון: אני עדיין צריך לדעת את אומדן הזמן.

מנחם בן-ששון: לאומדן הזמן יש משמעות.

מנחם בן-ששון: מדברים על תקנים, מדברים על חודשים.

מנחם בן-ששון: יש לנו 19 אנשים שעוד מעט משתחררים.

מנחם בן-ששון: יש עניין מהותי לדעת כמה זמן בממוצע לוקח טיפול.

דפנה ביינוול: ישבו אצלנו ובדקו להבא, כי לגבי העבר עבדנו ללא תקצוב.

מנחם בן-ששון: אנחנו נהיה השליחים שלכם לתקצוב.

דפנה ביינוול: ניתן להעריך כי בשנה יוגשו כ145 בקשות.

מיכאל איתן: אנחנו דיברנו על 250.

דינה הלמן: 100 הערכות של מסוכנות גבוהה ובינונית ניתנו עד עכשיו.

מנחם בן-ששון: החל מאוקטובר אנחנו עובדים על מרחב הרבה יותר גדול.

רונית זר: ישנם 250.

רונית זר: לא כולם מוגשים, כיוון שחלקם משתחררים בשני שליש וחלקם בעלי הערכת מסוכנות נמוכה.

ד"ר יצחק קדמן: אין סתירה בין המספרים.

דפנה ביינוול: ניתן להעריך כי יוגשו כ-145 בקשות, שזה 80% מתוך כ185 תיקים.

דפנה ביינוול: ב40 תיקים יוחלט לא להגיש בקשות.

דפנה ביינוול: אם יוגשו 145 בקשות משך הזמן השנתי לטיפול הצפוי הוא 943 ימים.

דפנה ביינוול: צפויים בשנה 96 עררים.

דפנה ביינוול: משך זמן הטיפול השנתי בעררים הצפוי כ288 יום.

דפנה ביינוול: יש מטה שצריך לארגן את כל הדברים בפרקליטות המדינה.

דפנה ביינוול: זמן העבודה הצפוי של הרפרנטים במחוזות הוא כ144 יום.

דפנה ביינוול: הפרקליטות צפויה להשקיע 1422 ימי עבודה בשנה של פרקליטים במחוזות בטיפול במטלות של החוק הזה.

דפנה ביינוול: על הנתון הזה יש להוסיף את העבודה המינהלית לשם ארגון החומר.

דפנה ביינוול: לצורך הטיפול בחוק צריך 474 ימים.

דפנה ביינוול: לצורך עבודת הפרקליטות במחוזות נדרשים 8.5 תקנים, כשלצורך עבודה מינהלית 2.75 תקנים ו4 תקני מתמחים.

דפנה ביינוול: זה על פי הסיכום של כל מה שהגיע וצפוי להגיע בשנה הבאה.

דפנה ביינוול: זה לשלב א' בלבד.

דפנה ביינוול: לא דיברנו על שלב ב'.

מנחם בן-ששון: לא יהיה אצלכם שום עיכוב אם יהיו לכם 11 תקנים.

דפנה ביינוול: נכון.

דפנה ביינוול: אין היום עיכוב בעבודת הפרקליטות.

דפנה ביינוול: אם העיכוב קיים זה כי צריך לבדוק את התיק עוד פעם.

דפנה ביינוול: כמה פעמים פנינו כדי לקבל עוד חוות דעת ממב"ן.

דפנה ביינוול: אין עיכוב.

דפנה ביינוול: התיק עובד כל הזמן.

מנחם בן-ששון: אנחנו מוטרדים היום מזה שיש 13 עבריינים לשעבר שמסתובבים בלי פיקוח.

רחל הלמן: יש יותר.

דפנה ביינוול: זה כי לא קיבלנו את החומר.

דפנה ביינוול: היו"ר מנחם בן-ששון בחלק מהמקרים הם אומרים שהחומר נמצא אצלכם בדיאלוג ואתם אומרים שעדיין לא קיבלתם.

דפנה ביינוול: אני לא הולך להיכנס למחלוקת.

דפנה ביינוול: שירות בתי הסוהר העביר את החומר אל הרשויות השונות.

מיכאל איתן: שירות בתי הסוהר מתחיל את התהליך, הוא רואה מתי אנשים עומדים להשתחרר.

מיכאל איתן: כמה התחלות כאלו היו לכם?

רונית זר: למב"ן עברו עד עכשיו 212.

מיכאל איתן: בואו נבדוק מה קרה עם ה-212.

מנחם בן-ששון: מה שלא כתוב כאן זה כמה אסירים שהשתחררו מתוך ה213 מסתובבים ללא צו וללא הערכה.

רחל הלמן: 49.

מנחם בן-ששון: חלק מהם לא מסוכנים.

מיכאל איתן: סיימנו את הטיפול לגבי מי שלא מסוכן.

מנחם בן-ששון: 13 אנשים שנמצאים ברמת מסוכנות בינונית ומעלה מסתובבים חופשי.

מנחם בן-ששון: הם יכולים לבצע עבירות.

מיכאל איתן: איפה זה תקוע?

מנחם בן-ששון: 8 מה13 נגמר לגביהם הטיפול אבל מחפשים אותם, 2 שוחררו באזור דצמבר, 6 שוחררו מדצמבר עד היום ו 5 הם חדשים .

מנחם בן-ששון: אולי יצליחו להוציא לגביהם צו ביניים.

מיכאל איתן: מה עם ה5 החדשים?

מיכאל איתן: מה קרה איתם?

מנחם בן-ששון: מה שקרה זה שאין לגביהם צווים.

מיכאל איתן: האם הם נמצאים בבית הסוהר?

מנחם בן-ששון: עוד 3 ימים.

מיכאל איתן: למה זה קרה?

מנחם בן-ששון: לו היינו מקיימים את הדיון לפני שבוע לא היה המספר הזה אלא מספר יותר גבוה.

מנחם בן-ששון: זה משום שאין אצלם מספיק תקנים.

מנחם בן-ששון: מה קורה עם ה5 האלה?

מיכאל איתן: מתי שב"ס התחיל את התהליך לגבי ה5 האלה?

דפנה ביינוול: לפני 3 חודשים.

מיכאל איתן: ב3 חודשים אי אפשר היה להוציא הערכת מסוכנות?

דינה להמן: מדובר ב5 אנשים שעד סוף מאי לא נכתבו לגביהם.

מיכאל איתן: למה יש 5?

מיכאל איתן: זה הרבה.

דינה להמן: מתוכם יש 2 שהיו שפוטים קצר, דהיינו עד חצי שנה, שלא הגיע לגביהם חומר מינימאלי הנדרש לצורך הערכת מסוכנות.

דינה להמן: אני מניחה שאלה שהיו שפוטים עד 6 חודשים המסוכנות היא נמוכה, למרות שזה לא תמיד אומר.

דינה להמן: לגבי ה3 האחרים אין לי תשובה כרגע.

ד"ר יצחק קדמן: יש כמה עשרות שמסתובבים בחוץ.

רונית זר: ישנם אחרים שנמצאים בחוץ.

רונית זר: חלקם ממתינים כרגע לדיונים בבית משפט.

ד"ר יצחק קדמן: הם מסתובבים בחוץ בלי פיקוח.

ד"ר יצחק קדמן: יש עשרות כאלה.

מנחם בן-ששון: לא הוצאתם צו ביניים?

דפנה ביינוול: אנחנו מגישים בקשה לבית המשפט על מנת שייקבע דיון.

רונית זר: אנחנו העברנו למב"ן 212.

רונית זר: בפרקליטות יש 45 מקרים שטרם הוגשו לבית המשפט.

רונית זר: חלק מה45 שהתקבלו הם אסירים שכבר שוחררו.

רונית זר: זה לא שהם הוגשו לפני 4,5 חודשים ולא טופלו.

מנחם בן-ששון: למה הם לא הוגשו?

מנחם בן-ששון: מאיפה שביעות הרצון אם מדובר ב40 או ב-50?

מנחם בן-ששון: מניין שביעות הרצון של מב"ן אם אנחנו עם כ-50 אנשים שאין עליהם הערכת מסוכנות, או עם הערכת מסוכנות שהגיעה מאוחר?

דינה להמן: יכול להיות שהיא הגיעה מאוחר.

מנחם בן-ששון: האם הפרקליטות אומרת שכל מה שהגיע אליה נלקח לבית משפט?

דפנה ביינוול: לא אמרתי את זה.

דפנה ביינוול: חוות הערכת מסוכנות וכל מה שמגיע נבדק.

דפנה ביינוול: יש מקרים שהערכת המסוכנות לא משביעה רצון ואנחנו חוזרים אליהם ומבקשים.

דפנה ביינוול: אנחנו מגישים תיק לבית המשפט כשהוא מוכן.

דפנה ביינוול: לא מגישים אוטומטית תיק לבית המשפט.

מיכאל איתן: זאת הבירוקרטיה האולטימטיבית.

מיכאל איתן: התיק יותר חשוב מהאדם.

מיכאל איתן: האדם יכול להסתובב בינתיים בחוץ, העיקר שהתיק יהיה מושלם.

מיכאל איתן: אין לי טענה, זה הגיוני מה שאת אומרת.

דפנה ביינוול: ברגע שזה מגיע הפרקליטים מקדישים לזה זמן.

דפנה ביינוול: צריך לבדוק מה קורה.

ד"ר יצחק קדמן: את מסתירה את הדברים, כי את אומרים שיש בעיה עם 5.

ד"ר יצחק קדמן: זה לא נכון.

ד"ר יצחק קדמן: יש עשרות.

דפנה ביינוול: את כל הבקשות שקיבלנו בדקנו.

דינה להמן: אמרתי שבאוגוסט מחכים 19.

דינה להמן: חוות הדעת יינתנו הרבה לפני שהאנשים האלה ישתחררו.

דינה להמן: הנכון הוא שאחורה חלק מחוות הדעת ניתנו מאוחר.

מנחם בן-ששון: בדצמבר עמדתי לכם על הראש.

מנחם בן-ששון: מדצמבר נפלו לכם 40 אנשים.

דינה להמן: אני לא חושבת שזה מדצמבר.

מיכאל איתן: בואו נסתכל קדימה.

מיכאל איתן: אנחנו היום נמצאים בתחילת חודש יוני.

מיכאל איתן: אני רוצה לדעת משב"ס איפה הם התחילו את התהליכים קדימה לפי פריסה חודשית.

מיכאל איתן: כמה אנשים הפעלתם לגביהם אור אדום שצפויים להשתחרר בחודשים יוני, יולי אוגוסט וספטמבר?

מיכאל איתן: רונית זר: אנחנו הגשנו עד ספטמבר.

מיכאל איתן: כמה מקרים יש ב4 החודשים האלה?

רונית זר: יש 45 אנשים בצנרת.

מיכאל איתן: התחנה השנייה זה מב"ן.

רונית זר: מדובר ב5 אנשים ביוני.

דינה להמן: יש 5 אנשים שטרם נכתבה לגביהם הערכת מסוכנות.

מיכאל איתן: לגבי שאר החודשים עוד לא עשיתם שום דבר.

מיכאל איתן: במב"ן עובדים עשרות אנשים.

מיכאל איתן: אין לכם סדרי עדיפויות?

דינה להמן: יש.

מיכאל איתן: יש לכם סידרי עדיפויות מגוחכים.

מיכאל איתן: אתם מטפלים באנשים שנמצאים מאחורי סורג ובריח.

מיכאל איתן: אתם משקיעים בזה מאות שעות עבודה.

מיכאל איתן: למה אי אפשר בשעת חירום, כשיש 5 אנשים שצריכים לצאת לחברה, לומר שהדברים האחרים יחכו ולטפל בעניין הזה?

ד"ר יעקב פולאקביץ: תפקידה המקורי של המחלקה הוא לתת טיפול רפואי לאותם אסירים שנמצאים שם.

מיכאל איתן: תגידו שאתם לא יכולים לבצע את המשימה.

ד"ר יעקב פולאקביץ: לא ניתן לוותר על טיפול רפואי לאותם אנשים.

מנחם בן-ששון: הנתונים שבידנו אינם נתונים מדויקים.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לקבל נתונים מדויקים.

מנחם בן-ששון: כיוון שלא מדובר במאות אלא בעשרות אני מעוניין לדעת מה קורה עם אנשים שמסתובבים ויש לגביהם הערכת מסוכנות אבל לא הצלחתם לקבל לגביהם צו.

מנחם בן-ששון: אני רוצה להבין איך הפרקליטות פותרת את הבעיה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לדעת האם יודעים שיש לגבי ה50 פיקוח או יודעים שאין עליהם פיקוח.

מנחם בן-ששון: תשבו 3 הגורמים יחד.

מנחם בן-ששון: האם מסתובבים כ-50 אנשים בלי פיקוח כי בפרקליטות לא טיפלו בהם?

דפנה ביינוול: אנחנו הגשנו בקשות לבית המשפט.

מנחם בן-ששון: יכול להיות.

מנחם בן-ששון: יש כ50 אנשים שמסתובבים בחוץ בלי פיקוח.

מנחם בן-ששון: עשיתם את כל הניירות, עשיתם את כל העבודה אבל הם עדיין מסתובבים בלי פיקוח.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לדעת מי מסתובב בחוץ ואין עליו הערכת מסוכנות, או צריך להיות עליו פיקוח ואין עליו פיקוח.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לדעת על כל אחד ואחד.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לדעת מתי יהיה לגבי האנשים האלה הערכת מסוכנות, מתי יהיה להם פיקוח.

מנחם בן-ששון: זה לגבי ה-50 תיקים.

מנחם בן-ששון: על החודשיים הבאים, קרי מאי שנגמר ויוני, אני מבקש להיות רגוע שמב"ן גמר את עבודתו, שהפרקליטות קיבלה את החומר והיא מוציאה צווי ביניים, או שהיא לא צריכה כי האנשים האלה מקרים קלים.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לדעת לעתיד כמה זה יעלה לנו.

מנחם בן-ששון: עם זה צריך ללכת לשרים.

מנחם בן-ששון: הדיון הבא צריך להיות דיון עם השרים שלכם.

מנחם בן-ששון: אנחנו רוצים להיות רגועים שכשאדם משתחרר אנחנו יודעים מה קורה איתו.

מנחם בן-ששון: אני לא נמצא בתרדמה.

מנחם בן-ששון: פניתי בחודש דצמבר למשרד הרווחה.

מנחם בן-ששון: קיבלתי תשובת מנכ"ל.

מנחם בן-ששון: אם תשובתו של המשרד אחרת אני מבקש לדעת.

מנחם בן-ששון: המנכ"ל ענה לי תשובה מאוד ברורה.

מנחם בן-ששון: אני לא רוצה לדעת אותה בעל פה, אני רוצה תשובה ברורה ומנומקת אם מסתבר שהוא לא עומד מאחורי זה.

יאיר זילברשטיין: הביצוע של החוק הוא בראש וראשונה אחריות משרד הבריאות.

יאיר זילברשטיין: משרד הבריאות הוא משרד גדול.

יאיר זילברשטיין: יש לו תקציב גדול.

יאיר זילברשטיין: יש לו סידרי עדיפויות.

יצחק קדמן: הייתה התחייבות שלכם לתת 15 מיליון שקל.

יצחק קדמן: איפה הכסף?

מנחם בן-ששון: האם המשרד ייעד תוספות תקציביות לדבר הזה?

יאיר זילברשטיין: בצוות של רווחה המשרד ייעד בכספים הפנימיים שלו.

יאיר זילברשטיין: עד עכשיו לא קיבלנו תוכנית עבודה ומסודרת לגבי מה עושים עם הכסף.

יאיר זילברשטיין: אם המשרד יעלה את הדרישות האלו במסגרת הדיון התקציבי בסדרי העדיפויות שלו הדבר הזה יהיה נדון בקרוב.

מנחם בן-ששון: כשחבר הכנסת איתן עשה את החוק הזה הייתה לו עלות.

מנחם בן-ששון: דובר אז על תוספת תקציב.

מנחם בן-ששון: איך אני יודע את זה?

מנחם בן-ששון: כי כשחבר הכנסת איתן הביא את שלב השיקום לדיון אמרו שכשעשו את החוק היו תוספות.

מנחם בן-ששון: האם התוספות האלו ניתנו?

יאיר זילברשטיין: אני לא יודע.

מנחם בן-ששון: אתה צריך לדעת אם נתתם 3 מיליון למשרד X, אם נתתם 9 מיליון למשרד Y. אם לא נתתם אני רוצה לדעת.

ד"ר יצחק קדמן: בעת חקיקת החוק הייתה התחייבות מפורשת של הממשלה להקצות לעניין הזה 15 מיליון שקל.

ד"ר יצחק קדמן: לפי מיטב ידיעתי, 15 מיליון שקל לא הועברו למשרדים הנוגעים בדבר.

יאיר זילברשטיין: האוצר זה לא הממשלה.

ד"ר יצחק קדמן: אתם כפופים לממשלה.

ד"ר יצחק קדמן: אילו ההתחייבות הזאת של 15 מיליון שקל בוצעה כל הדברים ששמענו פה לא היו קורים.

ד"ר יצחק קדמן: כל הכבוד לערך ההתנדבות, אבל אי אפשר להטיל עליהם ביצוע של חוק קשה בלי שנותנים להם את המינימום כדי לבצע אותו.

ד"ר יצחק קדמן: לא הגברת דפנה ביינוול אשמה ולא מב"ן אשם, אבל יש עשרות אנשים שהשתחררו מהכלא ועדיין אין עליהם פיקוח.

ד"ר יצחק קדמן: זה מצב של פיקוח נפש, כי אם ילד אחד ייפגע על ידי אחד מהאנשים האלה אז קודם כל משרד האוצר יהיה אשם בזה.

ד"ר יצחק קדמן: איפה 15 מיליון השקלים שעליהם התחייבה הממשלה כדי לאפשר את ביצוע החוק הזה בשנה הראשונה שלו?

מנחם בן-ששון: כשנקבל תשובות כתובות נמשיך את הדיון.

מנחם בן-ששון: תודה רבה, הדיון נעול.