ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 261, 2007-05-29 11:30

משה כחלון: בוקר טוב.

משה כחלון: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום פרויקט פינוי בינוי בכפר שלם ובשכונות הארגזים של תל אביב יפו.

משה כחלון: זה דיון רגיל, נכון חבר הכנסת חנין?

זה דיון ביוזמתך אבל גם בבקשתו של חבר הכנסת דב חנין.

משה כחלון: מדובר בדיון רגיל שיעסוק בכל נושא הפינויים, אם יהיו נציגים של אזורים נוספים שרוצים לדבר אאפשר להם.

משה כחלון: נפגשתי עם מספר נציגי שכונות בתקופה האחרונה והבטחתי להם לקיים פה דיון ולנסות לקבל החלטות שקצת ישמרו על איזון בין הדברים החשובים שזה לפתח ולחדש ולהתקדם קדימה לבין הפגיעה בציבור שלכאורה עומד חלש, חסר אונים מול בעלי ההון, מול סוללות עורי הדין שלהם שאפשר לומר מראש עם אפס סיכוי.

משה כחלון: אנחנו פה בוועדה נקיים היום את הדיון, נקבל החלטות ונמשיך ללוות את הנושא הזה.

משה כחלון: אני מבקש מחבר הכנסת דב חנין להציג את הנושא.

משה כחלון: חוק פינוי בינוי של אזורי שיכון חוקק ב-1965, אני חושב שיש בו הרבה כשלים.

משה כחלון: החוק צריך להיות מתוקן.

משה כחלון: מה שהתאים ל-1965 לא מתאים להיום.

משה כחלון: לכן החוק צריך להיות מתוקן.

משה כחלון: למרות שהיזמים והמשפטנים עובדים לפי החוק אבל במקרה הזה לא לפי הצדק.

משה כחלון: נצטרך לתקן את החוק ואני מקווה לשתף אתכם פעולה בעניין הזה, חבר הכנסת רן כהן, חבר הכנסת יורם מרציאנו, כדי להביא לשינוי חקיקה כי יש פה קורבנות של החוק הזה.

משה כחלון: המקום היחידי שיכול לשנות את זה זה הכנסת.

משה כחלון: לקראת סוף הדיון נשמע את האנשים ונקבל החלטות.

משה כחלון: חבר הכנסת דב חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב ראש.

דב חנין: בדברי הפתיחה שלך שמת את האצבע על שני הדברים העקרוניים החשובים ביותר.

דב חנין: הדבר הראשון הוא שאכן כפי שאמרת אדוני היושב ראש, יש לנו פה בעיה רוחבית.

דב חנין: אנחנו היום נעסוק בכמה מהמקרים, בכפר שלם, בשכונת הארגזים, אולי נדבר קצת על יפו, יש מקרים נוספים.

דב חנין: אבל בכל מקום שהסוגיה הזו עולה אנחנו נתקלים במקרים דומים ובמצבים דומים.

דב חנין: לכן המתכונת הרוחבית היא מאוד חשובה ונכונה.

דב חנין: אני גם מסכים איתך שאין לנו מנוס במקרה הזה אלא לשנות את החוק.

דב חנין: אני אומר את זה כמי שמלווה כמה מהמאבקים ומכיר את הצד המשפטי של הבעייתיות כאן, ואנחנו עוסקים, אדוני היושב ראש, במצבים שבהם אנשים מגיעים אל הכנסת כאל המושיע האחרון.

דב חנין: בתי המשפט לא יתנו תשובה כי בתי המשפט פועלים במתכונת של החוק הקיים, הלקוי והבעייתי והתוצאה היא תוצאה קשה ביותר שגורמת עוול.

דב חנין: אדוני היושב ראש, זה לא יאומן אבל בשנת 2007 אנחנו במדינת ישראל כמו בתקופת העבדות, מוכרים אדמה עם התושבים.

דב חנין: לתומי חשבתי שמתקופת העבדות עברו הרבה שנים.

דב חנין: אני זוכר שקיבלתי הזמנה לאירוע בין לאומי שנערך במלאת 150 שנה לאיסור העבדות באוקיינוס האטלנטי.

דב חנין: אז באוקיינוס האטלנטי עצמו אין עבדות אבל אצלנו עדיין מוכרים אדמה עם התושבים.

דב חנין: יש פה כמה מקרים אדוני היושב ראש שאתה וחברי הוועדה ישמעו אותם, אני חושב שפשוט תצילנה אוזנינו שכך מתנהלת הפרקטיקה במדינת ישראל אבל אני רוצה לומר כמה מילים ולתת את המקרה של כפר שלם שאני מלווה אותו, כדוגמא.

דב חנין: לא מכיוון שהמקרים האחרים הם לא חמורים, הם חמורים מאוד אבל אני חושב שדרך המקרה של כפר שלם אנחנו יכולים לראות איזה אבסורד שלא יאומן אנחנו מתמודדים איתו.

דב חנין: המקרה של כפר שלם מתחיל באדמות נפקדים.

דב חנין: בשנת 1948 לקראת סיומה של המלחמה יושבו בכפר שלם תושבים שנשלחו לשם על ידי השלטונות.

דב חנין: הם לא באו והחליטו בעצמם להיכן ללכת.

דב חנין: כבר פה יש בעיה בסיסית - - -

רן כהן: צריך להדגיש שכמעט כולם עולים חדשים.

דב חנין: כמעט כולם עולים חדשים.

דב חנין: הם נשלחו לכפר שלם על ידי הרשויות, על ידי השלטונות והאדמה היא אדמה של נכסי נפקדים שמכוח כל מיני חוקים מאוד בעייתיים שחוקקו בישראל ב-1950, 1951, הועברו לידי מנהל מקרקעי ישראל, רשות הפיתוח וכל מיני מנגנונים כאלה.

דב חנין: מה שקרה בכפר שלהם זה שחלק מאותם אנשים שהקרקעות היו שייכות להם התייצבו והתחילו הליך לקבלת הזכויות מחדש של אדמותיהם וחלק מהאנשים לא התייצבו.

דב חנין: מבחינת הדיריים שגרים בשטח אין הבדל.

דב חנין: גם אלה וגם אלה נשלחו על ידי המדינה, גם אלה וגם אלה הגיעו לכפר שלם, גם אלה וגם אלה חיים עשרות שנים בכפר שלם אבל מבחינת התוצאה נוצרה תוצאה שמבחינה בין שני הסוגים למרות שאין לזה שום הצדקה מבחינת הדיירים.

דב חנין: אלה שהקרקע הוכרזה כקרקע של רשות הפיתוח, עליהם הוחלו הוראות החוק, עם כל הבעיות והקשיים והחסרונות שקיימים - נוהל איתם משא ומתן והם נכנסו להסדרים כאלה או אחרים.

דב חנין: אלא שלגביהם התייצבו הבעלים המקוריים, הם נכנסו לקטגוריה אחרת ולמרות שזה לא קשור אליהם, הם אחראים מי התייצב ומי לא התייצב.

דב חנין: מבחינתם הם בדיוק באותו מצב - - -

רונית תירוש: לא ידעו מי שייך למה כשהם הגיעו.

דב חנין: בוודאי שהם לא ידעו מי שייך למה, כולם היו באותו מצב ובאותו סטטוס אבל מבחינת התוצאה המעשית היום הם נמצאים בסטטוס אחר ובמצב אחר והיום באים אליהם ואומרים להם: למרות שאתם חיים פה כל כך הרבה שנים, אתם מבחינתנו פולשים.

דב חנין: הביטוי הזה פולשים, אדוני היושב ראש, הוא אחד הביטויים המרגיזים והמקוממים.

דב חנין: נעשה בו שימוש כל כך אינפלציוני, ואנשים שחיים בבית, אני מכיר ביפו מקרה של מישהו שנולד בבית, אלה דברים שלא יאומנו.

רן כהן: הוא פולש מבטן אמו.

דב חנין: אנחנו לוקחים את השפה ומעוותים אותה בצורה כל כך מרחיקת לכת וקיצונית - - -

משה כחלון: זה לצרכים מסוימים, הם לא משבשי לשון, הם יודעים בדיוק מה הם אומרים.

דב חנין: הם משבשי לשון כדי לשבש את התוצאות.

דב חנין: הבעיה שעומדת כרגע על סדר יומנו, ושוב, אני נותן את כפר שלם כדוגמא.

דב חנין: כמה עשרות משפחות שמתגוררות בבתים שלהן עשרות שנים, אגב בחלק מהמקרים אנשים שיפצו את הבתים, טיפחו אותם.

דב חנין: זו שכונה ענייה, זה לא אנשים שיש להם הרבה משאבים אבל הם עשו כמיטב יכולתם בחום רב ובאהבה טיפחו את הבתים שלהם ואת הדירות הצנועות שלהם כמידת יכולתם וחיו שם את חייהם כשפתאום באים אליהם עכשיו ואומרים להם: מי אתם בכלל.

דב חנין: מסתבר שמאחורי הקלעים נוהלה עסקה שכל הקרקע הזאת נמכרה לגברת שרוצה להשקיע כספים ולעשות רווחים קלים.

דב חנין: מבחינתה היא לא מכירה את התושבים האלה, אני אגב לא בטוח בכלל שהיא ראתה אותם אי פעם מימיה וביקרה אותם והם מעניינים אותה בכלל.

דב חנין: מבחינתה הם מטרד.

דב חנין: אני אומר את זה בצער אבל אלו הדברים.

דב חנין: אנשים שמפריעים לה בתוכניות האיזון שלה והתוצאה המעשית הלא מתקבלת על הדעת, הלא אפשרית, הלא הגיונית, הלא צודקת היא שבאים לאנשים שנולדו בבתים האלה ואומרים להם פתאום: עכשיו תלכו.

רונית תירוש: ולא סתם, בערב חג הפסח.

דב חנין: בהתחלה בערב חג הפסח ואחר כך ערב יום העצמאות.

דב חנין: כל פעם חג אחר בוחרים אותו.

דב חנין: בינתיים אנחנו מצליחים לדחות את זה אבל אדוני היושב ראש, כשאנחנו מתייחסים לצד הזה ברמה הפורמלית, הכל נעשה עם הניירות המתאימים.

דב חנין: אני בעצמי משפטן ואני יכול להגיד לך, יש ניירות לכל דבר.

דב חנין: מאחורי כל טענה עומדים הניירות.

דב חנין: את הניירות כולם רואים.

דב חנין: מה שמצער וקשה זה שלא רואים את בני האדם.

דב חנין: לכן יש לנו פה מקרה שמחייב, אני לא מגזים בביטוי הזה, הגשת עזרה ראשונה חיונית מטעם הוועדה הזאת.

דב חנין: לפי דעתי אנחנו חייבים לעשות שני דברים.

דב חנין: הדבר הראשון באופן דחוף ומיידי, אני חושב שכל חברי הוועדה ואלה שאינם חברי הוועדה שמשתתפים בדיון צריכים ליזום הצעת חוק לתיקון החוק כי אין שום סיבה שדיירים בשיכון הציבורי לסוגיהם השונים, וזה ממש לא מעניין לצורך העניין מה ההבדלים הפורמליסטיים בין כולם, כאשר רוצים לפנות אותם וכאשר יש הצדקה לפנות אותם, ולא תמיד יש הצדקה, אבל נניח שיש הצדקה ומוכיחים את ההצדקה הזו, חייבים לספק להם פיתרון של דיור חילופי הוגן, נכון ומתאים, בתהליך של דיאלוג, בתהליך של הבנה, בתהליך של הסכמה.

דב חנין: תיקון כזה הוא חיוני.

דב חנין: במקביל לזה אנחנו חייבים לפנות לכל הרשויות הרלוונטיות ולבקש עצירה של כל ההליכים.

דב חנין: הרי לא תהיה שום לא תהיה שום תועלת אם נחוקק את החוק היפה ביותר ובינתיים נבוא ונבשר לאנשים האלה שהנה חוקקנו את החוק והם יהיו בין הריסות הבתים שלהם.

דב חנין: זאת תהיה תוצאה עגומה מאוד וכולנו נרגיש רע מאוד כשליחי ציבור וכמחוקקים.

דב חנין: נמצאים פה אנשים מכמה מהשכונות המעורבות.

אבשלום וילן: תסביר לי בבקשה, מה זה חלק התייצבו וחלק לא התייצבו?

דב חנין: חלק מהבעלים המקוריים, הרי הקרקע היא קרקע של ערבים פלסטינים שהוכרזו מכוח החוקים המוזרים של הכנסת, חוק נפקדים – 1949.

דב חנין: חלק מהם לא יכלו להתייצב ולהגיד: זו קרקע שלנו ולכן הקרקע עברה לרשות הפיתוח או למנהל מקרקעי ישראל.

אבשלום וילן: חלק מהתושבים התייצבו ורשמו את הדירות על שמם?

דב חנין: התושבים בכל מקרה, אני מתנצל, אל תיפגעו, התושבים מבחינה משפטית הם כמו אריסים.

דב חנין: הם ממש אנשים חסרי זכויות בקרקע הזאת, זה דבר שלא יאומן.

יורם מרציאנו: אתה מדבר על דיירים שנמצאים שם במשך 59 שנה ובאים אליהם בוקר אחד ואומרים להם: אדוני אתה מפנה את הבית.

דב חנין: בדיוק, אומרים להם: מי אתה אדוני הפולש.

יורם מרציאנו: ובעצם כל הנושא הוא חקיקתי.

יורם מרציאנו: אין ספק שצריך להתחיל לעבוד על תיקון החוק, זה מה שצריך לעשות משום שאותם מסכנים ימצאו את עצמם שוב באותה בעיה בעוד חצי שנה במקום אחר.

יורם מרציאנו: לכן, כל מה שצריך לעשות זה פחות לדבר, להתחיל בתהליכי חקיקה.

יורם מרציאנו: אתה יודע את זה מצוין, אבו יודע את זה מצוין, רן יודע את זה מצוין.

יורם מרציאנו: צריך להתחיל, אני חושב שוועדת הכלכלה בראשותו של כחלון צריכה להוביל את זה.

דוד משני: אבל קודם לעצור את הפינויים.

משה כחלון: חבר הכנסת חנין אמר שבגלל שתהליכי החקיקה לוקחים זמן רב צריך לעשות צעד ביניים כדי לעצור את הפינויים.

משה כחלון: תודה רבה חבר הכנסת חנין.

משה כחלון: חבר הכנסת רן כהן, בבקשה.

רן כהן: מאחר ואני מעורב שנים רבות בסוגיה הזאת.

רן כהן: יש פה דבר בלתי נסבל מבחינת ההתנהלות של החיים היום יומיים.

רן כהן: לא אאריך מכיוון שחבר הכנסת חנין אמר את כל הדברים החשובים.

רן כהן: הדיירים האלה מבחינתם נכנסו לשכונה כאילו זאת שכונה שמדינת ישראל נתנה להם.

רן כהן: הם נכנסו לשם בדיוק כמו שההורים שלי שמו אותם במעברה בעכו ואחרי זה בשיכון 3 בעכו וזו הייתה מבחינתם דירה של המדינה.

רן כהן: גם מבחינת הדיירים הם נכנסו לדירה שניתנה להם על ידי המדינה.

רן כהן: המדינה לא יכולה לעניות דעתי היום לזרוק אותם משם באיזה הינף גרזן.

רן כהן: זה ממש גרזן, אין לזה מילה אחרת.

רן כהן: אנחנו צריכים לקרוא לכאן לשר הבינוי והשיכון ולומר לו, אתה צריך להוציא את הצו, את ההחלטה שאומרת שאף אחד לא מזיז את הדירים האלה מבתיהם עד שלא ימצא פיתרון מלא לרצונם של הדיירים.

רן כהן: כל ההיגיון של חוק הדיור הציבורי מה הוא היה?

רן כהן: אנשים שגרים עשרות שנים בדירה יש להם חזקה לפחות חלקית, שלא לומר על רוב הזכויות בדירה.

רן כהן: אנשים שחיים 50 שנה, 59 שנה להגיד עליהם: לא זכאים לכלום רק משום שבאיזשהו נייר רשום משהו, זו הפקרות, אין לזה מילה אחרת.

רן כהן: לכן נדמה לי צריך להוציא משר הבינוי והשיכון הודעה חד משמעית: אף דייר לא יפונה עד שלא ימצא פיתרון קולקטיבי ופרטי.

רן כהן: כלומר גם כל השכונה צריכה לקבל פיתרון שכונתי וגם כל משפחה צריכה להסכים לפיתרון שיינתן לה, אחרת זה לא ראוי.

משה כחלון: אנחנו צריכים לעבוד בשני מסלולים.

משה כחלון: פעם אחת לפנות לרשויות המקומיות ופעם למשרד השיכון.

רן כהן: בוודאי.

משה כחלון: יש פה נציג אוצר?

בינתיים לא הגיעו, מה עם הנציגים של משרד הבינוי והשיכון?

משה כחלון: אני רואה שאין.

משה כחלון: בקיצור, נציגי הממשלה עסוקים.

דיברתי עם נציגי האוצר באופן אישי והבהרתי להם שהם חייבים להיות בדיון.

משה כחלון: אני רוצה למחות על כך שהממשלה בנבצרות.

משה כחלון: בהמשך אבקש מנציג חלמיש לומר את דברו.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, בבקשה.

יורם מרציאנו: צלצל אלי מר קשני שעושה עבודה יוצאת מהכלל בכנסת בנושאים החברתיים ואמר לי שיש דיון בנושא פינוי בינוי שכונת הארגזים ושכונות נוספות.

יורם מרציאנו: ואני, אחרי לילה ללא שינה אמרתי שאת הדיון הזה אני לא מפסיד ואני מגיע לכאן משום שהנושא קרוב לליבי.

יורם מרציאנו: מה שקורה פה, ואמרתי את זה בהערת הביניים שלי זו אטימות לב.

יורם מרציאנו: אין מילה אחרת.

יורם מרציאנו: אתה בא לאדם שחי בבית שלו 59 שנה.

יורם מרציאנו: חלקם זה חלקים שאנחנו רואים אותם פה בוועדת הכלכלה בנושאים אחרים, בהפרטות השונות, במכירות השונות.

יורם מרציאנו: זה היום לצערי הרב הטרנד החדש במדינת ישראל - לתת למשפחות העשירות להמשיך להתעשר ובוא נהרוג את החלשים, מה זה משנה?

יורם מרציאנו: הרי אנחנו חיים במדינה כזאת שיש בה כמה משפחות ששולטות בכל, וגם פה בעניין הזה מה אנחנו רואים בסופו של דבר?

יורם מרציאנו: מה זה משנה מי גר בבית וכמה שנים גרו בבית ומה יש מסביב וכמה ילדים?

יורם מרציאנו: זה בכלל לא מעניין.

יורם מרציאנו: הלכו וחתמו במסגרת פינוי בינוי על פינוי של משפחות שחיות 59 שנה.

יורם מרציאנו: היעלה על הדעת מצב של אטימות לב של ממשלה או של עירייה או של חברה ממשלתית שקשורה לעירייה ולממשלה שיכולה להתנהג ברמה כזאת?

יורם מרציאנו: או של עמידר או של מישהו מהם?

יורם מרציאנו: לכן אני אומר, אני לא בממשלה, אני אומנם בקואליציה אבל אני פה יחד אתכם, חבר כנסת צעיר שחושב שצריך להתחיל לתקן דברים.

יורם מרציאנו: את זה אפשר לעשות רק במסגרת חקיקתית.

יורם מרציאנו: אתם יכולים לדבר ימים ושבועות.

יורם מרציאנו: אם לא נשנה את החוק בעוד חודש יעשו את זה בלוד במקום אחר ובעוד חודשיים יעשו את זה בחיפה במקום אחר ואנחנו נמצא את עצמנו באים לדיונים כאלה כל פעם שזה יקרה.

יורם מרציאנו: דב חנין עם הרבה מאוד רצון טוב ורן, ואבו, וכחלון וכולנו.

יורם מרציאנו: לכן, את כל הגזל הנוראי של הממשלה ולגבות את המשפחות העשירות ולגזול את ביתם של האנשים – אנחנו צריכים להפסיק.

יורם מרציאנו: אני מציע לחברי כחלון בוא תוביל אתה כי לא צריך את הכבוד של מי מוביל ואת היוקרה של מה מוביל, כולנו ביחד מכל סיעות הבית, אני כבר שם את החתימה שלי לתהליך חקיקתי כזה שישנה את החוק במדינת ישראל, שיגן על האנשים האלה והם לא יצטרכו לכתת רגליים בכל מיני משרדי ממשלה.

יורם מרציאנו: זאת הצעתי, תצרף אותי, אני מראש מתנצל אני חייב להיות בכמה מקומות היום.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, תודה רבה על הדברים ועל שיתוף הפעולה כי אתה מאוד חשוב לנו כיושב ראש סיעה גדולה.

משה כחלון: אולי אם אקבל גם חתימה מיושב ראש סיעת ש"ס ואז נוכל אפילו לקבל פטור מחובת הנחה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, לחתום על זה לא מספיק, צריך גם להצביע עבורם במליאה.

משה כחלון: נכון, אני מסכים איתך.

משה כחלון: חברת הכנסת רונית תירוש.

רונית תירוש: דב הסביר את המצב לאשורו וסקר את התהליכים ההיסטוריים.

רונית תירוש: אני רק רוצה לומר מה חוויתי בערב פסח והרגשתי חוסר אונים משווע משום שכל מי שפניתי וניסיתי לעזור, ואגב המשטרה הייתה הכי בסדר, הם אמרו: לא מעניין אותנו צו פינוי, אנחנו בערב חג לא מפנים אנשים.

רונית תירוש: אבל מעבר לזה כל מי שפניתי ולא אזכיר שמות - - -

רן כהן: זה היה המזל שלנו, העמדה של המשטרה.

רן כהן: כי אם הם לא היו מסרבים לפנות זה היה יכול להיגמר באסון.

רונית תירוש: על פי הניירות הם באמת לא צריכים לשבת שם, מה לעשות?

רונית תירוש: יש בית משפט שקבע ואין כבר מה לעשות.

רונית תירוש: אז מה?

רונית תירוש: זורקים אנשים לרחוב?

רונית תירוש: עד עכשיו אני לא מצליחה להבין מה המדינה חושבת לעצמה.

רונית תירוש: בד בבד עם המדינה גם לא ראיתי את העירייה שם.

רונית תירוש: יש שירותי רווחה, זה תושבים שלכם, אנשים ששילמו לכם ארנונה.

רונית תירוש: אף פעם בארנונה לא היה כתוב לך שאתה תושב סוג ב', שאתה משלם ארנונה על תנאי, שהארנונה הזאת היא על קרן הצבי כי זה לא הנכס שלך.

רונית תירוש: אף אחד אפילו לא טרח להגיד להם מה המעמד שלהם ולא נתן להם שהות לעשות את מה שנדרש.

רונית תירוש: אצטרף לכל רעיון, לכל דבר שינתן כדי לעצור תהליך.

רונית תירוש: בית המשפט מבחינתו סגר את העניין.

רונית תירוש: כל מי שפניתי אמר לי, כולל שר השיכון אני חייבת לומר לצערי הרב, זה בית משפט, אחרי בית משפט אני לא מתערב.

רונית תירוש: זה חוסר האונים שחשתי אז וכל רעיון יצירתי שיעלה בידינו - - -

משה כחלון: אני חושב שנצטרך לעבוד פה כפי שאמרתי בשני מישורים: להחתים את חברי הכנסת על מכתב לראשי הרשויות שקודם כל יעצרו את כל התהליך - - - רונית תירוש ראש רשות אחת, זה תל אביב.

משה כחלון: זה קיים במקומות נוספים, הם לא פה אבל יש בהוד השרון ובחדרה ובחולון ובנתניה וברשויות נוספות.

דב חנין: אבל את צודקת שבתל אביב משום מה מתחיל איזה גל בכל הכיוונים.

משה כחלון: תודה חברת הכנסת תירוש, חבר הכנסת מרגי, בבקשה.

יעקב מרגי: תודה אדוני היושב ראש, לא אכביר במילים על חשיבות הנושא, על הקשר הרגשי של האנשים לבתים, בוודאי דיברו על זה, ידעו את זה שנים, זה מחדל של המדינה, 59 שנים.

יעקב מרגי: היו דברים איומים בשכונת הארגזים, היה שם אסון אבל ההתנהלות לבוא בצו פינוי אגרסיבי הוא השיא.

יעקב מרגי: לפני שאגיע לטיעון המהותי, רונית תירוש התפלאה, תושב משלם ארנונה לקופת העירייה, הקבלן משלם, אני לא רוצה להגיד לך למי.

יעקב מרגי: לכן מכאן נובעת התמיהה.

יעקב מרגי: לכן אני אומר: צריך לעצור את התהליך ולבדוק מה קורה.

משה כחלון: גם אני לומד, לא ידעתי שיש 2 קופות.

יעקב מרגי: מה לעשות שכנראה יש לי ראייה יותר ממך, חושים חדים יותר.

יעקב מרגי: באתי מהמסדרונות האלה.

דב חנין: אנחנו טובים בתחום השאלות, חבר הכנסת מרגי הוא איש של תשובות.

יעקב מרגי: יש פה טענות קשות על ההתנהלות, על הייעוץ המשפטי מול חברת חלמיש, תושבי השכונה היו אצלי.

יעקב מרגי: אני אומר לך אדוני היושב ראש, עשית את הדבר הנכון ביותר כי אין מסגרת.

יעקב מרגי: מה שאמרה חברת הכנסת תירוש חוסר אונים, זה הכל חוסר אונים.

יעקב מרגי: אתה רואה שמצד אחד חנקו אותם.

יעקב מרגי: זה לא תושבים שנתקעו במרכז הכביש כדי לקבל פיצוי מוגדל ולסחוט מישהו.

יעקב מרגי: ריבונו של עולם, יש פה מצוקה אמיתית, שיפתרו אותה.

יעקב מרגי: אנחנו מדינה, אנחנו לא עסק כלכלי.

יעקב מרגי: אנחנו בדרך כלל כמחוקקים לא אגרסיביים אבל בקטע של תל אביב לאחרונה בכל הגזרות, לא ידוע מה קורה שם.

יעקב מרגי: בכל התחומים, השתוללות מוחלטת.

יעקב מרגי: צריך לעצור את זה, צריך להסביר להם.

משה כחלון: סגן ראש עיריית תל אביב פה, אולי הוא יגיד לנו מה קרה שם.

דובר: יש למרגי חברי סיעה בתל אביב, הם יכולים לדבר.

יעקב מרגי: הם דיווחו לי, לכן אני מדבר.

משה כחלון: תודה, חבר הכנסת אלי גבאי, בבקשה.

אליהו גבאי: ביקרתי בשכונה, ביקרתי בבתים של החברי כאן, היינו לפני מספר שבועות.

אליהו גבאי: סיפרו לי על סבלם וכמה זמן הם יושבים על הקרקע ועל הסבל שעברו מול הערבים שהיו תוקפים אותם.

אליהו גבאי: כלומר לא שנה ולא שנתיים וההתייחסות שלהם, עיריית תל אביב לא די שלא נתנה להם מבני ציבור כמו שצריך, אפשרות גישה, הם עברו תקופות חורף קשות, התנכלויות, גידלו בקושי את ילדיהם.

אליהו גבאי: כעת, במקום שהעירייה תדע להתייחס אליהם כמו שצריך ותיתן להם את מה שמגיע להם לאחר שהם נמצאים שם שנים רבות.

אליהו גבאי: אני רואה שיש פה איפה ואיפה כאשר אני מסתכל, מדינת ישראל לא תעיז לפנות את הבדואים עד שלא יקבלו את כל המגיע להם, קרקעות וזכויות ותקציבים, למרות שהבדואים האלה השתלטו על הקרקעות רק לפני 10 או 15 שנה בנגב ומשתלטים על הרים ועל גבעות ועל וואדיות, ואיש לא מעיז לגעת בהם וצווי מניעה ובג"צים.

אליהו גבאי: כאן עירייה מסוגלת לחתום חוזים עם קבלנים ולא להתייחס לראות מה הצרכים שלהם ומה מגיע להם.

אליהו גבאי: כאן גם איבדו את האמון במנכ"ל החברה.

אליהו גבאי: כדי להחזיר את האמון ייקח לו זמן והוא יצטרך להוכיח את עצמו אחרת מנכ"ל חברה של פינוי בינוי שזו חברה ציבורית הוא יצטרך לעבוד רק עם אנשים שיש להם אמון בו, הוא לא יכול לעבוד עם אנשים שאין להם בו אמון.

אליהו גבאי: לכן אני מסכים לדעתו של היושב ראש שאנחנו צריכים לפעול בשני כיוונים.

אליהו גבאי: אם זה בדרך של חקיקה, כי אם פוגעים בהם היום מחר יפגעו בעוד אנשים בלוד וביישובים אחרים.

אליהו גבאי: צריך לפעול גם בדרך של שתדלנות כדי לתת להם גיבוי מפני רמיסה של אנשים שבאים לגזול להם את הזכויות הבסיסיות והמינימליות שיש להם.

משה כחלון: תודה רבה חבר הכנסת גבאי, חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: אני לא רוצה לחזור על מה שחברי אמרו, אני מכיר את הנושא היטב, עמדנו שם על הארגזים, הייתי יושב ראש ועדת הפנים והיה שם סיפור נורא ואיום אבל מאז לא קרה כלום.

משה גפני: ראשית אני רוצה לומר שמה שעושה עיריית תל אביב, חלמיש, הקבלנים, משרד השיכון, הם מסתכלים לראות איזה יושב ראש ועדת כלכלה יש לכנסת.

משה גפני: אני אומר את זה ברצינות.

משה גפני: היות וועדת כלכלה היא המפקחת על משרד השיכון מבחינה פרלמנטרית, אם הם רואים שיש יושב ראש ועדה חזק הם נסוגים בהם.

משה גפני: אני אומר לך את זה מניסיון של 7 שנים.

משה גפני: מהמגעים איתם אני אומר את זה בוודאות.

דב חנין: אדוני היושב ראש, קבל את זה כהערה אופטימית ראשונה מאז תחילת הדיון.

משה גפני: דבר שני, עצם העובדה שראש עיריית תל אביב לא טורח להגיע בכלל לכנסת בנושא שהוא קריטי.

משה גפני: היום גם יום השלטון המקומי בכנסת.

משה גפני: ביוזמתנו, הכנסת באה לקראת השלטון המקומי ועושה את כל הדברים האלה.

משה גפני: היה מן הראוי שראש עירייה כאשר מתקיים דיון מהסוג הזה יהיה פה.

משה גפני: אבל מה לעשות שהוא בחו"ל.

משה כחלון: מה פתאום?

משה כחלון: הוא ראש המטה של עמי איילון.

משה כחלון: רונית תירוש הוא חזר אתמול.

משה גפני: סליחה, אני לא מכיר את לוח הזמנים שלו באופן מדויק.

יעקב מרגי: כשהוא בחו"ל אין נזקים.

משה כחלון: שוחחתי פעם עם ראש עיריית תל אביב, נפגשנו במקרה בלשכת ראש עיריית חיפה, אדישות לא מעוררת כבוד.

משה גפני: אנחנו אז ב-2002, ואני לא רוצה להעביר עליו ביקורת כזו או אחרת.

משה גפני: אני מדבר לגופו של העניין הזה.

משה גפני: אני לא מדבר על מסביב, יש לי הרבה מה לומר על ההתנהלות שלו, זה לא רלוונטי לנושא הדיון הזה שהוא חשוב וקריטי כשלעצמו.

משה גפני: בנושא הזה עיריית תל אביב מגלה אדישות נוראה כמו שברבים מהמקרים גם משרדי הממשלה הנוגעים בדבר.

משה גפני: אני רוצה להגיד לכם שעל פי ההלכה היהודית אין מציאות כזאת שמותר לקחת אדם שגר במבנה עם משפחתו וילדיו במשך כל כך הרבה שנים ואפשר עכשיו בגלל ניירות לזרוק אותו לרחוב, אין דבר כזה בהלכה היהודית.

משה גפני: יש חזקת הבתים, יש מסכת שלמה, מסכת בבא בתרא פרק שלישי, דיון שלם על העניין הזה, הפעולה שנעשית כאן נעשית לא על פי ההלכה.

רונית תירוש: גפני, הנציגים שלך במועצת העיר תל אביב יודעים את זה?

משה גפני: מה עם הנציגים שלך, מרגי?

יעקב מרגי: הם בדרך החוצה מהקואליציה, הנה הצהרה בוועדת הכלכלה.

משה כחלון: חבר הכנסת גפני, אתה חייב להבין שהוא תמיד נותן אתגרים לאחרים, לא לעצמו.

משה כחלון: אתם צריכים להיות ככה, ש"ס צריכים להיות ככה.

משה כחלון: אגודת ישראל אין לה שום מעמד בכנסת הזאת, היא רק תחליט אם תהיה ממשלה או לא, דבר קטן.

יעקב מרגי: זו הסיעה היחידה שהיא 5 סיעות.

משה גפני: חברת הכנסת רונית תירוש, יש נציג אחד של יהדות התורה בעיריית תל אביב, אני הולך להתקשר אליו ולומר לו שעל פי ההלכה היהודית שהוא אדם שומר תורה ומצוות, אומנם הוא נמנה על אגודת ישראל ולא על דגל התורה אבל אנחנו חברים טובים, אני הולך לומר לו שעל פי ההלכה צו הפינוי הוא אסור.

משה גפני: אני מאוד מקווה שחברי, חבר הכנסת מרגי יושב ראש סיעת ש"ס יעשה גם הוא את זה בתום הישיבה כאן ויתקשר לנציגים של ש"ס בעיריית תל אביב.

דב חנין: זה חשוב מאוד.

משה גפני: אני מבקש לסכם בעניין הזה ולומר, גם עיריית תל אביב, גם משרדי הממשלה, אני מכיר את הטענות, רוצים לשנות את החזות, זה לטובת התושבים.

משה גפני: כל הטיעונים המוכרים שלא נחזור עליהם.

משה גפני: לימדו אותנו שמה שעושים לטובת מישהו צריך לעשות את זה יחד איתו.

משה גפני: שהוא יגיד אם זה טובתו או לא טובתו ולא הפטרונים שנמצאים במשרדי הממשלה ובעיריית תל אביב.

משה גפני: כל הכבוד, רוצים לשנות את החזות והנה שכונת כפיר וכל הטיעונים שאינם רלוונטיים לענייננו.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אם אכן אתה לוקח על עצמך את העניין הזה, גם של המכתבים שייצאו גם מטעם הוועדה וגם חקיקת החוק, מיותר לומר שאני אחתום.

משה גפני: זה לא רלוונטי אם אני אחתום או לא.

משה כחלון: חשוב לי נציג מכל סיעה.

משה גפני: אני אומר דבר אחד שגם אם אני באופוזיציה וגם אם אני בקואליציה אני מצביע בעד החוק הזה.

משה גפני: אני מבקש את ההצהרה הזאת מכל החברים בוועדה.

משה גפני: כל אלה שמצהירים שהם יחתמו על החוק, אני מבקש שהם יצהירו.

משה גפני: גם אם הם בקואליציה או באופוזיציה שיצביעו בעד החוק על כל קריאותיו.

משה גפני: מכיוון שאת המכבשים שמתנהלים כאן ובסופו של דבר יסתדרו, אם יהיו הסכמים קואליציוניים שלא כתוצאה מזה שוב יסבלו תושבי שכונת הארגזים ושכונות דרום תל אביב.

משה גפני: אם כולם יצהירו את ההצהרה הזאת, תאמין לי, עיריית תל אביב וחלמיש וכל אלה יתחילו לרדת מהעניין כמו שירדו בעבר ולא יתנו למאורע המביש הזה להתרחש.

משה כחלון: תודה רבה, אבו וילן, בבקשה.

אבשלום וילן: אני מציע שני דברים.

אבשלום וילן: צריך להבין, ברגע שאתה בר רשות, שנים החקלאים טענו את זה, אין שום בעיה לבר רשות להגיד: עכשיו תלך.

אבשלום וילן: כשניהלנו את כל המאבק המשפטי על עיגון זכויות בקרקע, הקשת המזרחית תפסה עלינו טרמפ.

אבשלום וילן: אמרתי לעורך הדין שלהם אביגדור פלדמן, אתה לא מבין בכלל מה אתה עושה.

אבשלום וילן: הוא אמר לי: אתה צודק.

אבשלום וילן: הנה לכם ההוכחה.

אבשלום וילן: זה הניצול הציני ביותר שיכול להיות.

אליהו גבאי: מה אתה משווה, קרקעות של קיבוצים שחלקם זכו במאות מיליונים לאנשים שצריכים פיסת קרקע לגור בה.

אליהו גבאי: לך תראה מה קורה ברמת רחל, איך אתה יכול להשוות.

אבשלום וילן: אתה לא יודע על מה אתה מדבר.

אבשלום וילן: הדוגמא שלך בכלל לא רלוונטית.

אליהו גבאי: זה לא דוגמא, מנצלים את טוב ליבם, אל תשווה דוגמאות, זה לא דוגמא.

אבשלום וילן: אינך מבין מה אתה מדבר.

אבשלום וילן: אתה שטוף מהבוקר באיזה אנטי לכל מה שמריח מחשבה פשוטה.

אבשלום וילן: אבל מה לעשות?

אבשלום וילן: זכותך.

אבשלום וילן: כאן זו בדיוק אותה בעיה.

אבשלום וילן: ברגע שלא מסדירים את הנושא הזה, אנשים יושבים 59 שנה על הקרקע ובא מישהו יום אחד ואומר: קום לך.

אבשלום וילן: זאת הבעיה העקרונית.

אבשלום וילן: היא זהה בדיוק לכל מי שנמצא במעמד של בר רשות בארץ.

אבשלום וילן: לפיכך אני מציע 2 דברים.

אבשלום וילן: אחד לקדם את החוק כמו שהיושב ראש הציע.

אבשלום וילן: דבר שני כן לדבר עם משרד השיכון לפני זה משום שאני מניח ששר השיכון, במידה והוא ייתן גיבוי לעירייה הוא ינסה להוביל מהלך נגדי.

משה כחלון: מה זאת אומרת מהלך נגדי?

משה כחלון: רונית תירוש נגדי לנו.

אבשלום וילן: אמרתי שצריך ראשית להגיש חוק ודבר שני לבוא בדברים מטעם הוועדה עם משרד השיכון, להסביר לו את הנקודה פה כדי לחסום מהלך נגדי באיבו כמה שניתן.

משה כחלון: תודה רבה, סגן ראש עיריית תל אביב, בבקשה.

ארנון גלעדי: הנושא הזה הוא נושא של המערכת הציבורית והתשובות ניתנו בידי המערכת המשפטית.

ארנון גלעדי: המערכת המשפטית קבעה את עמדתה ומעבר לזה אסור לנו להתערב, זו גם הייתה דעתם של היועצים המשפטיים, גם בעיריית תל אביב וגם יועצים משפטיים אחרים שטיפלנו בהם.

ארנון גלעדי: להערכתי המערכת המשפטית לא מבדילה בין מחזיק ובר רשות שנמצא שם משנת 49 לבין מי שנמצא במהלך של חצי שנה או שנה האחרונה.

ארנון גלעדי: למערכת זה לא משנה, זה פולש וזה פולש והם לא עושים את האבחנה מי הוא הפולש שיש לו זכויות על הקרקע לבין מי שבא ונכנס בשלב של קבלת דמי פינוי.

ארנון גלעדי: אנחנו צריכים להיות מאוד זהירים היות והתופעה של פלישה לקרקעות מדינה על גורמים כאלו ואחרים מתרחבת על ידי כל מיני מגזרים.

ארנון גלעדי: אם זה על ידי המגזר הבדואי ואם מגזרים אחרים שפולשים לקרקעות.

ארנון גלעדי: אם אני עושה הפרדה לגבי רחוב משה דיין 29 - ההליך נמצא על השולחן שלכם ולא בשום שולחן אחר ולכן אני שמח שיושב ראש הוועדה, בהמשך לשיחות שניהלנו, שלקחת את הנושא - - -

משה כחלון: על איזה שולחן אתה מתכוון?

ארנון גלעדי: בדיון הזה בוועדת הכלכלה.

ארנון גלעדי: משה כחלון התחיל לגלגל את הנושא ויזם את הדיון היות ורק אתם הריבון היחיד שיכול לבוא ולהגיד לבית המשפט: יש החלטה אבל יחד עם זה אנחנו רוצים לעשות רביזיה, אני לא יודע מה הדרך שאפשר לעשות את זה, אתם המחוקקים, אתם יודעים.

ארנון גלעדי: אבל אם אני מסתכל ברמה אחרת, בתל אביב יש הרבה פרויקטים של פינוי בינוי.

ארנון גלעדי: פרויקט של פינוי בינוי חייב להיות, ואני אומר את זה כאחד שהיה בחלמיש 6 שנים וטיפלתי בפינוי, חייב להיות בשיתוף עם התושבים ובהבנות עם התושבים, אחרת שום דבר לא יצא מזה

משה כחלון: זאת העמדה של העירייה?

ארנון גלעדי: זאת העמדה שלי ואני אומר לך שהייתי מנכ"ל חלמיש וטיפלתי בפינויים וישבתי עם אנשים ופיניתי קרוב ל-300 משפחות ללא שום בעיה.

משה כחלון: זאת אומרת שזה ניתן.

ארנון גלעדי: זה ניתן רק על ידי הבנות, הסכמות ושיחות.

ארנון גלעדי: וזה עוד שיחה ועוד שיחה ועוד שיחה עד שבסופו של דבר מגיעים למצב שאתה מצליח לפנות, ולא קל לפנות משפחות כאשר הן נמצאות משנת 49 על הקרקע.

ארנון גלעדי: זה לא אנשים שבאו זה מכבר.

ארנון גלעדי: זה אנשים שנמצאים שם הרבה מאוד שנים וצריכים לתת להם את כל הכבוד ואת כל האפשרויות כדי לצאת לדרך חדשה.

ארנון גלעדי: אי אפשר לבוא במחי יד ולהגיד להם: עכשיו אתם הולכים החוצה.

ארנון גלעדי: לכן אנחנו חושבים שהנושא של פינוי בינוי הוא נושא משמעותי.

ארנון גלעדי: לא יכול להיות שמינהל מקרקעי ישראל באמצעות חברות כאלה או אחרות, עמידר, חלמיש או כל דבר אחר, מאפשרים להם פינוי בינוי ללא זה שהם קונים את הקרקע.

ארנון גלעדי: מה עמידר שונה מאפריקה ישראל?

ארנון גלעדי: בפינוי בינוי עמידר עובדת כחברת נדל"ן.

ארנון גלעדי: למה היא מקבלת פטור ממכרז ומקבלת קרקעות או חלמיש או עמיגור.

ארנון גלעדי: היום לקבל פטור ממנהל מקרקעי ישראל זה לעבור ויה דלרוזה.

ארנון גלעדי: עמידר, חלמיש, עמיגור, פרזות מקבלים את הקרקעות בלי לקנות אותם, בלי להתייחס לדיירים שנמצאים שם.

ארנון גלעדי: אני חושב שזה לא יכול להיות.

ארנון גלעדי: המנהל חייב להפסיק את סבסוד הקרקעות.

ארנון גלעדי: לכן אני חושב שהוועדה הזאת, משה כחלון ביחד אתך, חייבת להוביל את הנושא של פינוי בינוי בהבנה, בהסכמה תוך כדי זה שכל חברה ציבורית שלוקחת את הקרקע תשלם עליה.

ארנון גלעדי: היא תשלם גם לקופת המדינה וגם לטובת התושבים.

דב חנין: אדוני סגן ראש העיר, הדברים שאמרת הם דברים מאוד חשובים על הצורך להגיע תמיד להסכמות ולהבנות עם התושבים.

דב חנין: הדברים נמצאים גם על שולחננו ואנחנו ערים לאחריותנו אבל הדברים נמצאים גם על שולחנכם, עיריית תל אביב.

דב חנין: אני שואל אותך האם יש סיכוי שהקביעה הברורה הזאת תהיה קביעה של מדיניות גם של עיריית תל אביב, כולל של החברות העירוניות.

דב חנין: כי בעיריית תל אביב כמו שאמרו פה לפני, הולכים ומצטברים בכל מיני שכונות ובכל מיני אזורים מצבים של קבוצות גדולות של אוכלוסייה נתקלות בבעיה הזאת שהולכים לפנות אותם בלי הליכי הסכמות, בלי הליכי הבנות, יש פה בעיה.

ארנון גלעדי: אני מסכים איתך שיש בעיה אבל עיריית תל אביב היא לא הכתובת.

ארנון גלעדי: מי שנתן את הקרקע זה המנהל.

משה כחלון: אבל לעירייה יש גם סנקציות מול היזמים.

ארנון גלעדי: עיריית תל אביב היא לא זאת שלמעשה מפעילה את עמידר או את חלמיש.

ארנון גלעדי: חלמיש היא חברה סוציאלית אבל מנגד היא חברה שחייבת להתנהל על פי שיקולים כלכליים שרשות החברות מכתיבה לה.

ארנון גלעדי: רשות החברות מכתיבה לה, היועץ המשפטי לממשלה אומר לה: את חברה כלכלית מצד אחד, ומצד שני היא חברה סוציאלית.

ארנון גלעדי: עיריית תל אביב לא יכולה להתערב לה, ברגע שהיא תתערב יגידו לה: את לא יכולה להתערב.

ארנון גלעדי: רשות החברות מנחה אותה, היא יושבת בדירקטוריון.

ארנון גלעדי: לכן אני חושב שזה חייב לבוא מפה, מהכנסת.

ארנון גלעדי: אל תנסו לזרוק את זה לעיריית תל אביב.

ארנון גלעדי: עיריית תל אביב לא יכולה להתנער מזה.

ארנון גלעדי: היא גוף ציבורי שחייבת לקחת חלק בתוך המהלכים האלה והנושא של פינוי בינוי עלה בהרבה מאוד פורומים שאני יושב, בוועדת בניינים כדי לראות איך אנחנו משתפים במקסימום את התושבים בנושא של פינוי ובינוי.

ארנון גלעדי: אני יוזם את זה ואני עושה את זה במסגרת ועדת בניין עיר.

ארנון גלעדי: יחד עם זה אתם פה בוועדת הכלכלה יכולים לשנות את תמונת המצב באופן מיידי, תודה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני חייב לצאת לנהל את דיוני ועדת הפנים בנושא חוק אוויר נקי אבל אני בטוח, אדוני היושב ראש, שאתה תדע בתקיפות ובנמרצות לקדם את הנושא.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: מנכ"ל חלמיש בבקשה.

איתן פדן: תודה רבה על ההזמנה.

איתן פדן: אני רוצה לתת סקירה קצרה, לגבי המתחם הספציפי בו מדובר היום, אומנם הוא לא בתחום טיפול חלמיש וגם לא שכונת הארגזים אבל למעשה, מי שאפשר את ההחלטה הזאת היו הממשלה והכנסת.

איתן פדן: כל הגופים שאתם מדברים עליהם, עמידר, חלמיש וכו'.

איתן פדן: כולם פועלים על פי חוקים שהבית הזה חוקק.

איתן פדן: ברגע שאתם סגרתם לנו את המסגרת החוקית ואת המסגרת התקציבית, וגם על זה אתם אחראים, אז אל תבקשו מאיתנו לחרוג מהכללים שאתם קבעתם.

איתן פדן: פה אני רוצה קצת לתת מספרים.

איתן פדן: כיום יש 25,000 תושבים בכפר שלם רבתי.

משה כחלון: מר פדן, בוועדה הזאת כשאומרים משהו צריך להראות מראה מקום.

משה כחלון: כשאתה אומר, אתם מבקשים מאיתנו לחרוג, תגיד לנו איפה ביקשנו ממך לחרוג.

משה כחלון: הרי מדברים פה על פנייה לעירייה ומדברים פה על שינוי חקיקה, מי ביקש ממך לחרוג?

איתן פדן: כל הנושא של פינויים רק בהסכמה, מבחינתו, יש החלטות מאוד ברורה.

ארנון גלעדי: איתן, תרשה לי רק לתקן אותך, התושבים נמצאים משנת 49, חלמיש הוקמה בשנת 61.

ארנון גלעדי: כלומר הם נמצאים לפני חלמיש, יש להם זכויות על הקרקע לפני חלמיש.

ארנון גלעדי: לכן אני רוצה שההידברות תהיה איתם כי הם נמצאים שם לפני חלמיש.

איתן פדן: מבחינתנו כל הנושא של פינויים נעשה על פי קריטריונים שנקבעו הן בהחלטות מועצת מנהל והן בחקיקה.

איתן פדן: כפר שלם הוא גם אחד מ-3 האזורים היחידים בארץ שחל עליו חוק פינוי בינוי שחוקק בשנת 95.

סליחה, מאז 65, האם נעשתה בכנסת איזושהי חקיקה או חקיקת משנה שנוגעת לפינוי בינוי?

איתן פדן: נעשה כמה תיקונים בנושא של פלישות לקרקעות מדינה בשנת 84.

איתן פדן: זה נעשה בוועדת חוקה, חוק ומשפט.

איתן פדן: שם דווקא החמירו עם הנושא של פולשים לאדמות מדינה.

איתן פדן: בנושא הספציפי של פינוי בינוי נעשו כמה הקלות לצורכי מס לאורך השנים, אם זה תיקון 50 בחוק המקרקעין וסעיפים אחרים.

איתן פדן: היה הנושא של פינוי דייר סורר לפני כשנה.

איתן פדן: היה חוק נוסף שחוקק לגבי פינוי בעניינים מוסדרים יותר שמאפשר לפנות דייר גם בניגוד לרצונו אם 80% מהבעלים מסכימים על הפינוי והוא מטעמים לא סבירים מתנגד.

אהרון מדואל: יש פה מסמכים שהוא מנשל משפחות מ-49, אסור להאמין לאף מילה של מנכ"ל חלמיש.

משה כחלון: אני מבקש לשמור פה על תרבות ולכבד אחד את השני.

משה כחלון: תרשמו את הנקודות שאתם רוצים להעלות, אני אאפשר לנציג מטעמכם לדבר מאוחר יותר.

איתן פדן: דיברנו על נושא המסגרת החוקית, נכון להיום היא מאוד ברורה, אם תשנו אותה אנחנו כמובן נשמח ללוות על פי השינויים שייקבעו.

איתן פדן: נושא נוסף, ברגע שמחליטים על חוק כמו שאתם בוודאי יודעים צריך לתקצב אותו.

איתן פדן: נכון להיום פרויקט של פינוי בינוי בכפר שלם נמצא בגירעון תקציבי אדיר.

איתן פדן: הסיבה היא מאוד פשוטה.

איתן פדן: כשהתחיל את הפרויקט היו אמורות להתפנות 1400 משפחות.

איתן פדן: משנת 62 עד היום פונו מעל 2500 משפחות.

איתן פדן: כלומר סדר גודל של 1100 משפחות יותר ממה שהיו אמורות להתפנות.

משה כחלון: עודף מוטיבציה.

איתן פדן: כשיש שאלה מאיפה הגיעו כולם.

איתן פדן: נכון להיום, סדר גודל של 500 משפחות עדיין נותרו לפינוי.

איתן פדן: מתוכן 400 זכאיות על פי הקריטריונים ו-100 מוגדרות כפולשים.

איתן פדן: רק כדי לסבר את האוזן, פלישה מבחינתנו זה מי שהגיע אחרי שנת 86 לכפר או לחליפין יש לו דירה.

אהרון מדואל: סליחה, הנתונים לא נכונים.

משה כחלון: הוא רק נותן נתונים, הוא יכול לשנות קריטריונים?

אהרון מדואל: כן, יש לי מסמכים שהוא בוועדה פנימית שינה קריטריונים, הוא ונציג המנהל במחוז עשו ועדה פנימית, סימונה ממשרד השיכון התנגדה אחרי שהיינו אצל השר הרצוג, חזרה בה מכל ההחלטות שהם קיבלו בוועדה קודם והחבר'ה ברוב קולות שינו את החלטת המנהל.

אהרון מדואל: אתה לא יודע בכלל מה הולך בחלמיש.

יעקב מרגי: אם אני אזרח הגון במדינה ועבדתי קשה, איתרע מזלי ואני תושב שכונת הארגזים לפני שנת 80, חסכתי קצת כסף, קניתי דירה בשכונה אחרת, אני יוצא אני מאבד זכויות על זה שאני אזרח הגון וחסכתי קצת.

יעקב מרגי: זה מה שמשתמע מהדברים שלו.

משה כחלון: מי מחליט על זה?

אהרון מדואל: אם השקעת בבורסה או קנית חנות – אתה לא מאבד זכות.

אהרון מדואל: אם יש לך דירה בחוץ – איבדת זכויות.

אהרון מדואל: זה שקר וכזב.

אהרון מדואל: מה שמנכ"ל חלמיש אומר זה לא נכון, יש פיתרון לבעלי דיור, הוא שינה על דעת עצמו - - -

דודו בלסי: אני שואל שאלה, אם אדם פלש, חלמיש או הרשויות לא יכולים לעצור אותו בצו מנהלי על המקום?

דודו בלסי: למה לא טיפלתם בהם?

דודו בלסי: למה לא ניגשתם אליהם?

דודו בלסי: 30 שנה נתתם לאנשים לגור שם, עיניתם להם את הנשמה.

איתן פדן: דבר ראשון לעניין פינוי פלישות.

איתן פדן: כן, נכון, אנחנו מפנים פלישות וחלק מהאנשים שיושבים פה גם לא כל כך תמיד שמחים לזה.

משה כחלון: גם אתה אם היו מפנים אותך לא היית שמח.

איתן פדן: אני לעומת זאת לא פלשתי.

משה כחלון: יש לנו קודם כל ויכוח מה זה פלישה.

דוד קשני: פולש זה אדם שאין לו חוזה, זה הגדרה של פולש.

משה כחלון: זה לא נכון.

אליהו גבאי: כמה אנשים פינית בעבודה שלך?

איתן פדן: לעניין הפרויקט אני רוצה לציין שהחל משנת 98 עד 2004 הפרויקט הוקפא על ידי מנהל מקרקעי ישראל עקב בעיות בפינויים שהיו בשנות ה-90.

איתן פדן: היו הרבה מאוד טענות על פינויים כפולים וזכויות שעשו שם והרבה דברים אחרים ובעקבות זה הפרויקט הוקפא.

איתן פדן: הוא חודש ב-2004 בעקבות החלטה 995 למועצת העירייה ועל פי המסגרת שהותוותה שם אנחנו עובדים נכון להיום במסגרת של משק סגור.

איתן פדן: חוץ מההלוואות שקיבלנו לחידוש הפרויקט ומימון ביניים, הפרויקט לא קיבל תקציבים.

איתן פדן: מחר תבוא הכנסת או יבואו משרדי הממשלה הרלוונטיים ויגידו שהם רוצים לשנות את הקריטריונים והם מתקצבים את זה ותחליט שמחר כל דייר בכפר שלם צריך לקבל מיליון דולר, נשמח לתת לו מיליון דולר - - -

אהרון מדואל: הוא משקר - - -

אליהו גבאי: זה ציניות.

אליהו גבאי: על מה הוא מדבר?

אליהו גבאי: מיליון דולר?

משה כחלון: הוא נתן דוגמא.

איתן פדן: אני רוצה לתת דוגמאות, דבר ראשון מה אומרים הקריטריונים היום ומה הדרישות שאנחנו עומדים בפניהם.

איתן פדן: דבר ראשון אתחיל מדרישה פרוזאית.

איתן פדן: יושבים פה כמה שומרי מצוות, יש יש לנו דרישה מעמותה שמחזיקה בבית כנסת שיושב בציר מרכזי ציר מחל.

איתן פדן: כל בקשתו הייתה, דרך אגב, אין לנו פה רווח בכלל אלא להיפך, הפסדים כבדים בנושא הזה.

איתן פדן: בקשתנו הייתה להזיז את בית הכנסת 100 מטר למגרש שהוקצה על ידי עיריית תל אביב ואנחנו נבנה בית כנסת חדש, מודרני, יותר גדול בהיקפים משמעותיים לעומת הקיים, כדי לאפשר זרימה מסודרת של התנועה בציר.

איתן פדן: הדרישה של אותה עמותה הייתה לפיצוי מעבר לבית כנסת חדש וכו' שזה מובן מאליו, גם ל1.2 מיליון דולר פיצוי לחברי העמותה.

איתן פדן: על סמך מה?

איתן פדן: אני לא יודע, מה גם שחלק מהכתובות של אותם חברי העמותה הם כתובות מחוץ לתחומי כפר שלם מה שמעלה אצלי תהיות איך מגיעים ביום כיפור או בשבת לתפילות בבית הכנסת בו הם אמורים להתפלל.

דודו בלסי: יש להם משפחות שם.

אליהו גבאי: אתה מציג אותם כשחקנים.

אליהו גבאי: מה זה?

משה כחלון: אבא שלי בונה בית כנסת בגבעת אולגה.

משה כחלון: הכתובת שלי בחיפה ואני רשום שם כאחד המחזיקים של בית הכנסת.

משה כחלון: אני בא ביום שישי, הולך לבית הכנסת וחוזר.

איתן פדן: דרך אגב, אני חבר בעמותה בבית כנסת אור החיים פה בעיר העתיקה בירושלים.

איתן פדן: מאז שאני זוכר אני זוכר רק את צד ההוצאות בזה של להכניס ספר תורה חדש ולשפץ את בית הכנסת כשיש נזילות.

איתן פדן: אני לא זוכר שהעמותה קיבלה פעם כסף.

משה כחלון: אני מציעה לא להטיל ספקות ולא לחשוד באף אחד.

משה כחלון: מה שאני מבקש ממך, קריטריונים ומה הולך להיות מחר בבוקר.

איתן פדן: נכון להיום הקריטריונים לפינוי מתחילים ב-127 אלף דולר לבוגר עד גיל 27.

איתן פדן: יש שני מסלולים, אחד זה שוק חופשי שבו האדם מקבל כסף לדירה חליפית מחוץ לכפר שלם או בכל מקום אחר שבו הוא יבחר.

איתן פדן: מסלול שני של פינוים זה מסלול בנה ביתך שבו חלמיש מקצה קרקע, משהו כמו 250, 300 מטר וכסף לבניית צמוד קרקע בקרבת מקום של הפינוי.

איתן פדן: כלומר לא לוקחים מישהו מכפר שלם וזורקים אותו לבאר שבע אלא מקצים לו מגרש לא רחוק מהיכן שהוא גר היום לבניית בית חדש.

איתן פדן: כל פינוי מגיע לוועדת פינויים ששותפים בה מנהל מקרקעי ישראל, משרד השיכון וחלמיש, מקבלים את האישור של הפינוי ואף אחד לא הולך ולא מנסה חס וחלילה לזרוק אנשים באמצע הלילה ערב חג.

איתן פדן: מה שכן יש וצר לי שדווקא ועד כפר שלם בחר את העמדה שהוא בחר.

איתן פדן: יש מצב שבו משפחות ניהלו לאורך שנים, 20 שנה, משאים ומתנים לפינויים שלא הסתיימו בגלל ציפייה של שינוי לטובה.

איתן פדן: סך הכל בוצעו פינויים לאורך השנים והיום נשארנו עם גרעין אחרון של פינויים בכפר אבל הציפייה תמיד הייתה לעוד.

איתן פדן: לצערי הרב, אם היו מתקצבים את הנושא הזה בצורה מסודרת, היינו שמחים לעבוד על פי תקציב שהיו מקצים לנו.

איתן פדן: כל עוד הנושא הזה לא מחוקק ולא מתוקצב - - -

משה כחלון: איך היית מציע לשנות את החוק?

משה כחלון: תן הצעה איך אתה רואה את הדברים.

איתן פדן: אם זאת בקשת הוועדה אני מוכן להגיש מסמך מסודר על שינוי חקיקה אפשרי ומה המשמעות התקציבית שלה, אם תבחרו ללכת על זה אני אשמח ואם יש שאלות אשמח לענות לכל שאלה.

משה כחלון: מאוד נשמח לקבל את זה ממך, בכל זאת אתה אוטוריטה במקצוע.

משה כחלון: תודה למנכ"ל חלמיש שבניגוד למשרדים ממשלתיים אחרים שבחרו לא להגיע.

משה כחלון: לפחות באת ונתת תשובות בניגוד למשרד הבינוי והשיכון והאוצר שמתחמקים ולא רוצים להשיב, זה סוג של עמדה הם פשוט לא רוצים להתמודד עם הנושא הזה.

משה כחלון: בבקשה נציג כפר שלם.

זכריה תורם: אני שמח שאתה מקיים את הדיון הזה ואתה שומע איך הם לא מדייקים בעובדו.

זכריה תורם: אני שמעתי מפי סגן ראש העיר תל אביב דברים שאישרו לי את העובדות.

זכריה תורם: הוא אמר דברים שנעשו בימיו ולא בשמים היא.

זכריה תורם: בזמנו של ארנון גלעד התפנו 350 משפחות לפי הקריטריונים שהיו בידינו ובידיהם.

זכריה תורם: התושב היה מגיע לחלמיש ומקבל בדיוק מה שמגיע לו.

זכריה תורם: אני רוצה להגיד שפה עושים לנו עוול.

זכריה תורם: אנחנו אשמים ששלחו אותנו לגור שם בכפר שלם?

זכריה תורם: ומנהיגנו הגדול בזמנו בן גוריון, אמר: תפריחו את השממה, תהפכו את המקום למשהו.

זכריה תורם: עשינו את כל העבודה, ולא חיכינו למר פדן שישבח אותנו.

אליהו גבאי: עד שבאו סוחרי נדל"ן

זכריה תורם: היינו כאן בישיבה בוועדת ביקורת המדינה, הגעתי הביתה, מר פדן שלח לי 20 תיקים לבתי המשפט ואמרו: בעוד 7 ימים תביא את המפתחות.

זכריה תורם: זה דבר למנכ"ל שהוא חברתי, ממשלתי, עירוני הוא יעשה מה שהוא רוצה?

זכריה תורם: מר פדן מנכ"ל חלמיש מתעלל באנשים.

זכריה תורם: ב-4 השנים שהוא מנכ"ל התפנו 5 משפחות בלבד.

זכריה תורם: מה עשית?

זכריה תורם: אתה מדבר על בתי כנסת, אני יו"ר ועדת בתי כנסת.

זכריה תורם: למה לא אמרת לי את הדבר הזה, למה לא קראת לי?

זכריה תורם: רצית לעשות הכל כאילו אתה מסוגל הכל.

זכריה תורם: אדוני, יש לנו ניירות, יש לנו קריטריונים, יש לנו עד אופי כמו סגן ראש עיריית תל אביב שהוא היה גם כן מנכ"ל חלמיש והוא עשה עבודה רבה עם התושבים.

משה כחלון: עם אותו חוק.

זכריה תורם: ישב עם התושבים ימים ולילות וכך יצאנו לדרך.

זכריה תורם: אנחנו לא רוצים שיתעלל בנו היהודי הזה.

זכריה תורם: קראתי את הדברים שאתה כותב לתושבים כאילו שאתה מזמין אותם לפינוי ואנחנו מקלקלים.

זכריה תורם: זו לא אמת.

זכריה תורם: אנחנו שלחנו את האנשים כדי להסדיר את עניין הפינוי שלהם ומר פדן כותב רק את שם המשפחה ושולח אותו לבית משפט.

זכריה תורם: אלה הדברים האמיתיים.

זכריה תורם: אני מלווה 7 מנכ"לים אם לא יותר של חלמיש, יעיד סגן ראש העיר, הוא היה מנכ"ל, אבל אני יודע ש-7 מנכ"לים היינו איתם עשר.

דוד טל: כולם מתחלפים רק אתה נשאר.

זכריה תורם: נכון.

זכריה תורם: אמרתי לתושבים, לפני שאתם תצאו לפינוי, אל תפחדו, אני אחרון שיצא.

זכריה תורם: הכרזתי את ההכרזה הזאת ויצאו לדרך בלי שום בעיות.

משה כחלון: מה צריך לעשות?

זכריה תורם: יש קריטריונים.

זכריה תורם: ילך לפי הקריטריון, לא רוצים אגורה אחת יותר.

זכריה תורם: אף תושב לא יבקש אגורה מיותרת, אנחנו גם לא ניתן לו.

זכריה תורם: רק לפי מה שהיה.

זכריה תורם: יובל פרנקל היה פראייר?

זכריה תורם: שרלטן?

זכריה תורם: ארנון גלעדי פראייר?

זכריה תורם: שרלטן?

זכריה תורם: לא מבין מה קורה?

זכריה תורם: רק אתה יצאת שאתה יודע הכל מר פדן, עד כדי כך שאתה שולח אליי הביתה 20 תיקים לי ולבני?

זכריה תורם: אדוני, כאן בניתי את ביתי, כאן ילדתי את ילדי, כאן גידלתי אותם לטוב ואני עושה את זה הלאה - - -

משה כחלון: ותמשיך לגדל גם את הנכדים לטוב.

זכריה תורם: וגם נינים.

משה כחלון: אמן.

משה כחלון: עורך דין עובדיה גולסטני, בבקשה.

עובדיה גולסטני: בשנת 94 פורסם מכרז לפינוי בינוי בשכונת הארגזים, זה סמוך לכפר שלם, בתעודות זהות של התושבים גם בארגזים כתוב כפר שלם אבל מנהלתית הפרידו ביניהם.

עובדיה גולסטני: המכרז מסיבות רבות לא יצא לפועל.

עובדיה גולסטני: במכרז הזה נאמר שהקבלן שיזכה במכרז צריך לפנות בתמורה לבניינים, לערך 500 הדירות שיבנה שם את התושבים כולל את הדיירים האלה שנמצאים פה.

עובדיה גולסטני: בשנת 99 פורסם מכרז נוסף, הפעם על מנת לבוא לקראת היזם שיזכה במכרז הוציאו את התושבים האלה, מייד נגיד מה הם.

עובדיה גולסטני: זאת אומרת, כל הגישה של הרשויות, כולל עיריית תל אביב, ואני יכול להגיד גם כולל חלמיש כי יש קשר עקיף איתם, זו גישה שרואה לעיני רוחה את האינטרס של היזמים, את האינטרסים העסקיים, לא את האינטרסים של התושבים, לא את המצוקות שלהם, חד משמעית, זו הגישה שלהם.

איתן פדן: אני רק מעיר שחלמיש לא קשורה בכלל לנושא שכונת הארגזים.

איתן פדן: עובדיה גולסטני: אבל עיריית תל אביב מאוד קשורה לעניין.

איתן פדן: בדיון שהיה פה לפני 5 שנים אמר קודמך, סגן ראש עיריית תל אביב, מיכאל רועה, המגמה שלנו היא לייבש את השכונה הזאת.

איתן פדן: הוא אמר את זה בפרוטוקול של הכנסת.

איתן פדן: הדברים כתובים, יש פה מגמה מאוד מפורשת.

איתן פדן: אחרי שהוציאו אותם, בשנת 91, הייתה עלייה מרוסיה, באה מדינה ואמרה: יש המון אנשים זכאים שאין להם דירות.

איתן פדן: יש את העולים החדשים.

איתן פדן: אמרו: בואו נבנה ליד שכונת הארגזים שכונה זמנית של קרוונים ל-5 שנים.

איתן פדן: פנו אל העולים החדשים שלא ידעו עברית, ביררו את אותם האנשים היותר חזקים, האקדמאים, האנשים היותר חזקים, עשו להם פגישה בכל תל אביב, הראו להם את העיר, פגישה מאוד יפה ונרגשת.

איתן פדן: הביאו אותם לשכונת הארגזים.

איתן פדן: נציגים מוסמכים של הממשלה, יש את השמות שלהם, הבטיחו להם, כדאי לכם, תגורו פה על פי חוזה, תקבלו קודם מגורונים עם חוזה.

איתן פדן: בעוד 5 שנים יהיה פינוי – אתם תהיו חלק מהפינוי.

איתן פדן: אלו דברים שהובטחו.

ארנון גלעדי: הובטח להם שהם יגורו שם ותוך כדי זה הממשלה תמצא להם פתרונות במסגרת הדיור של משרד השיכון, לא פינוי.

עובדיה גולסטני: גם זה וגם זה.

דוברת: הובטח גם סידור במסגרת פינוי, אנחנו היינו שם.

משה כחלון: הוועדה משוכנעת שצריך לסייע.

משה כחלון: תן לנו הצעה איך אנחנו מסייעים להם.

עובדיה גולסטני: מה שקרה בשכונת הארגזים זכה היזם חקשורי במכרז.

עובדיה גולסטני: אין כרגע עזיבה של הפרויקט.

עובדיה גולסטני: הם למעשה העבירו את השכונה עם התושבים לקבלן תשובה.

משה כחלון: מה אנחנו עושים?

עובדיה גולסטני: מה שקורה, הם לא מסתפקים באחוזי הבנייה שיש להם.

עובדיה גולסטני: הם רוצים להגדיל את אחוזי הבנייה ובמקום 1200, 1500, הם רוצים 3000 יחידות דיור.

עובדיה גולסטני: עיריית תל אביב מסכימה להגדיל את אחוזי הבנייה, אין היטלי השבחה אין כלום.

עובדיה גולסטני: אני אומר שלפחות שבתמורה יתנו לאותם 20 30 מגורונים האלה שנמצאים על השטח כבר 15 שנה עם הבטחות, שלפחות יתנו להם.

עובדיה גולסטני: אפשר למצוא פתרונות אם רוצים.

עובדיה גולסטני: הבעיה שעיריית תל אביב אומרת, אני לא רוצה אתכם.

עובדיה גולסטני: לא רוצה לדבר איתכם, לא רוצה להתעסק איתכם, ראש העיר לא מוכן להיפגש עם התושבים.

דוד קשני: ואז יבוא הקבלן תשובה ויגיד: אתם לא ברי רשות, זה מה שיהיה.

עובדיה גולסטני: בתי המשפט מתחננים: תמצאו פיתרון חקיקתי.

עובדיה גולסטני: השופטים אומרים לי, למה אתם מביאים את התיקים האלה לבית משפט, זה לא תיקים לבית משפט.

עובדיה גולסטני: זה בעניין של מר פדן.

עובדיה גולסטני: בית המשפט זה לא המקום לטפל בבעיות האלה.

משה כחלון: כלומר פיתרון ברוח הוועדה – חקיקה.

משה כחלון: פנייה פלוס חקיקה.

עובדיה גולסטני: אין ברירה אחרת.

דודו בלסי: רק אתמול שילמתי עמידר.

דודו בלסי: כשהייתי אצל מנהל עמידר הוא אומר לי: אתם לא שייכים אלינו.

דודו בלסי: הוצאתי לו מהכיס דבר כזה מ-2007, הוא הסתכל עלי, היה המום.

דודו בלסי: אמר לי: יש טעות במחשב.

דודו בלסי: הוא קיבל חום.

דודו בלסי: אני אומר לך שיש פה שערורייה.

משה כחלון: יכול להיות שעמידר רק מתחזקת?

דודו בלסי: זה לא משנה.

דודו בלסי: יש לי חוזה עם עמידר, אתה רואה חוזה שכירות, שלחנו לך, וגם לסוכנות היהודית שהביאו את העולים, שלא יגיעו שהאבא פלש.

דודו בלסי: הוא הגיע משדה התעופה ב-49, לקח מונית ורץ לכפר שלם, בום התיישב.

דודו בלסי: ערב פסח רצו לחסל אותנו.

דודו בלסי: היו הרבה אנשים טובים ובהם חברת הכנסת רונית תירוש שעזרה לנו.

דודו בלסי: אבל אני אומר לך דבר אחד, גם הפרצלציה החדשה שעשו בשטח אני טוען עדיין שהשטח הזה לא שייך לאנשים הפרטיים האלה שרכשו את זה.

דודו בלסי: ב-2002 היא קנתה עוד חלקים מהשטח שבשטח המסומן מספר 4 יושב בית ערבי.

משה כחלון: השלמה של רכישות.

דודו בלסי: טוב שהם לא רכשו גם את בית הכנסת.

דודו בלסי: אסיים את דברי אבל באתי גם כדי להגיד כמה זה כואב שבערב פסח, בלי שום התראה מוקדמת, במקרה הייתי אז מה היה קורה?

דודו בלסי: הילדים היו עפים מהבית.

דודו בלסי: מה אנחנו חיות?

דודו בלסי: אתה יודע שעד היום אנחנו חיים על בורות ספיגה?

משה כחלון: לגבי התזמון של הפינוי, מותר להגיד טמטום?

דוד טל: אטימות.

רונית תירוש: אפשר להחליף את זה לרשעות.

אהרון מדואל: אני רוצה לנצל את ההזדמנות שיושב כאן סגן ראש העיר מר אהרון גלעדי והוא בשנים שעברו ביחד עם יובל פרנקל ויוסי שפרלינג פינו 350 משפחות על פי הקריטריונים שנסגרו ב-96.

אהרון מדואל: מר פדן טוען שהוא מפנה לפי אותם קריטריונים, זה שקר וכזב.

איתן פדן: זה לא מה שאמרתי.

אהרון מדואל: סליחה, אתה קיבלת החלטת מנהל לפנות על פי הקריטריונים של 96.

אהרון מדואל: אם אתה אומר שאתה לא מפנה על פי הקריטריונים של 96, מי הסמיך אותך לפנות על פי קריטריונים אחרים?

אהרון מדואל: יש פה החלטת מנהל שאומרת 96.

אהרון מדואל: אני אגיד לך מה קורה מר פדן, אתה לא איש עבודה, סלח לי שאני אומר לך.

אהרון מדואל: אמרת שפינית 5 משפחות?

אהרון מדואל: 3 פינויים מתוך ה-5 שפינית היו כבר סגורים עם ארנון.

אהרון מדואל: אתה פינית סך הכל 2, אחד לפי בקשה ישירה של פטרונך חולדאי.

אהרון מדואל: אני אגיד לך מה קורה לכפר שלם, פתחת במשא גזל ונישול כי יו"ר דירקטוריון חלמיש הקודם אבי הדר הפך להיות יועצה המשפטי של חלמיש.

אהרון מדואל: הבחור הזה מפציץ אותנו בתביעות ומתפרנס על גבינו בבתי משפט.

אהרון מדואל: תסביר לי איך יו"ר דירקטוריון של חברה הופך להיות יועצה המשפטי יום אחרי כן.

אהרון מדואל: הוא היה המנכ"ל, הוא עשה לו את המינוי הזה בו בזמן שהוא מכהן כיו"ר עזרה וביצרון במקביל.

אהרון מדואל: הוא היועץ המשפטי של חלמיש חברה עירונית, יו"ר עזרה וביצרון, היה יו"ר הדירקטוריון של חלמיש, למה הוא לא הגיש תביעות כשהוא היה יו"ר הדירקטוריון?

אהרון מדואל: כי המשרד שלו מתפרנס מהסיפור זה והסיפור הזה יצא ויצוץ.

משה כחלון: אתם עובדים בפינויים עם עורך דין הדר?

איתן פדן: אני מציע שאני אעביר את הפרוטוקול לעו"ד אבי הדר שישקול מה הוא חושב לעשות עם הדברים שנאמרו.

משה כחלון: אני שואל אם אתם עובדים עם אבי הדר?

איתן פדן: עורך דין אבי הדר היה תקופה מסוימת יושב ראש ישיבות הדירקטוריון של חלמיש.

איתן פדן: עזב את החברה, מונה כיועצה המשפטי לפני כ-4 שנים על פי כל הכללים.

דוד טל: זה נראה לך בסדר?

דוד טל: אין ניגוד אינטרסים שהיום ישבת עם כובע כזה ולמחרת אתה עובר - - -

איתן פדן: מה שאתם עושים פה הוא פשוט לא הוגן.

איתן פדן: אתם משמיצים אדם שלא נמצא פה כדי להגן על הכבוד שלו מבחינה מקצועית.

אהרון מדואל: סליחה, אלו עובדות.

משה כחלון: עורך דין הדר שלכם - - -

איתן פדן: הוא היועץ המשפטי של החברה, כן.

משה כחלון: והוא כיהן קודם כיו"ר הדירקטוריון.

משה כחלון: איתן פדן: הוא כיהן כיו"ר ישיבות הדירקטוריון.

משה כחלון: שאלה הבאה, זה איזשהו תהליך מכרזי או שאתה החלטת לקבל אותו?

איתן פדן: זה לא תהליך שאני החלטתי.

איתן פדן: הייתה ועדת איתור של הדירקטוריון והדירקטוריון החליט על זה באישור על פי כללי רשות החברות הממשלתיות.

מריה מוסקיוב: כולנו קיבלנו הפנייה ממשרד הקליטה עם הבטחות שלא נהיה זרוקים בחוץ, שנה נגור בקרוונים ואחר כך נוכל לקנות דירות מסובסדות מהקבלן.

מריה מוסקיוב: במשרד הקליטה אמרו שהממשלה יודעת עלינו והקבלן וכו'.

מריה מוסקיוב: בקיצור, כל השנים רצנו לעמידר ושאלנו, מי אנחנו, לאן אנחנו שייכים.

מריה מוסקיוב: שום דבר לא קיבלנו תשובה.

מריה מוסקיוב: עמידר שלח לעירייה, עירייה שלחה למשרד השיכון וכך זה התגלגל.

מריה מוסקיוב: אחרי 16 שנה, לא אחרי שנה, בא הקבלן ואמר לנו, יהיה פה מדבר, יחד אתכם.

מריה מוסקיוב: אותי זה לא מעניין, מי שהבטיח לכם תפנו אליו.

מריה מוסקיוב: לאחר כמה זמן קיבלנו מעמידר צו פינוי למשפט ללא רשות להתבונן.

מריה מוסקיוב: בעיריית תל אביב אמרו לנו: תגידו תודה רבה שגרתם במקום שנה 11 שנה, שום דבר לא מגיע לכם.

מריה מוסקיוב: הייתי צריכה להיות אקדמאית ולא פחות משני ילדים.

מריה מוסקיוב: אדם לא אקדמאי לא יכול היה להיכנס כי אמרו שאחר כך יזרקו אותו.

מריה מוסקיוב: גרנו בשכונה הזאת, ישר ממוסקבה לשכונת הארגזים עם נרקומנים, עם נחשים עד היום, בלי כלום.

מריה מוסקיוב: אני לא מצטערת על זה כי זה היה בחירה שלי לבוא אבל לפחות מה שהבטיחו שיקיימו.

מריה מוסקיוב: תתייחסו למצב שלנו כי הוא הכי גרוע.

מריה מוסקיוב: האנשים מכפר שלם אומרים שהם פולשים והם נאבקים על קריטריונים.

מריה מוסקיוב: אנחנו אפילו לא יודעי על מה לעשות את המלחמה.

מריה מוסקיוב: עמידר אומר אתם פולשים כי החוזה שלכם נגמר אחרי שנה.

עובדיה גולסטני: הם אפילו לא דיירים מוגנים, דיור מוגן אפילו לא הכניסו אותם.

מריה מוסקיוב: הקבלן כדי להיות במכרז, לפי הקריטריונים הוא היה צריך לספק לכל תושב שכונה דירה ו-50,000 דולר פיצויים למי שנכנס לשכונה ב-1994.

מריה מוסקיוב: אנחנו נכנסנו ב-1992 ואנחנו לא נחשבים כמו תושבי השכונה.

עובדיה גולסטני: אם היו פולשים הם היו מקבלים פיתרון.

מריה מוסקיוב: השאלה שלי היא למה אנחנו לא נחשבים כתושבי השכונה ואיך אפשר שנוכל להוכיח שאנחנו תושבי השכונה?

מריה מוסקיוב: אנחנו רוצים שזה יהיה כתוב בפרוטוקול ונקבל תשובה ונקבל עזרה.

מריה מוסקיוב: אני מודה מאוד שמר קשני ועובדיה ורן כהן וחבר הכנסת גפני מנסים הרבה לעזור לנו אבל המצב יותר גרוע.

מריה מוסקיוב: הקרוונים האלה כבר עמידר בלי להודיע לנו מכרה לקבלן אחר.

מריה מוסקיוב: לא אומרים לנו בכלל, אנחנו לא קיימים.

דודו בלסי: אני מבקש מהוועדה פשוט להקפיא את התהליכים שלנו במחל משה דיין על מנת שלא ייווצר מצב שאנחנו נמצא את עצמנו בחוץ עד לסיכום הוועדה.

משה כחלון: אין לנו סמכות להקפיא אבל נפעל במסגרת הסמכויות שלנו.

אהרון מדואל: לגבי החוק, חבר הכנסת כחלון, איך אפשר לקדם את התהליך?

אהרון מדואל: מה אנחנו יכולים לתרום לטובת העניין?

משה כחלון: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר מה המסקנות ומה הפעולות שאנחנו נבצע.

משה כחלון: אני חייב להביע תמיהה על הפערים בניהול בין הניהול, לפחות לדברי החברים פה, בין תקופתו של ארנון גלעדי לתקופתך מר פדן.

משה כחלון: איך יכול להיות, אותה מדינה, אותה חברה, אותם אנשים, אותם בתים, אותן קרקעות, פה גומרים את ההלל, אומרים שעשו פינויים בסיטונאות וכולם באו על סיפוקם ואצלכם זה לא הולך.

משה כחלון: אני לא מפקח עליך באופן ישיר, אפרופו נפנה לשר על מנת שהוא יבדוק את הדברים האלה כי אנחנו עובדים מול משרד השיכון שהוא ממונה עליך.

משה כחלון: זו התמיהה ונראה לי קצת מוזר.

משה כחלון: הייתי מבקש ממך, בקשה שלי אישית, לא להסתכל על אנשים בגדר חשודים, בוא נחשוב שכולנו בסדר, אלא אם הוכח אחרת.

משה כחלון: לא להגיד הוא גר פה, הכתובת שלו שם, בית כנסת וכו'.

משה כחלון: אני מציע לך כי לי יש רגישות לדברים האלה.

משה כחלון: לא יכול להיות שאתה תתייג אנשים ושהם יהיו חשודים בעיניך.

משה כחלון: זו עצה, אתה לא חייב לקבל, זו דרך חיים, תפיסת עולם וכל אחד והדרך שלו.

משה כחלון: לגבי הפעולות של הוועדה.

משה כחלון: חבר הכנסת טל, לפני שהיית פה סיכמנו שנפעל בשני מישורים.

משה כחלון: המישור הראשון זה מכתב לרשויות המקומיות על מנת שיתערבו כי יש להם דיבור בעניין, יש גם הליכי תכנון ויש שיתופי פעולה עם היזמים ויש להם אחריות על התושבים שלהם.

משה כחלון: נפנה אליהם בבקשה להתערב ולעצור את כל מה שהם יכולים בתחום הזה.

משה כחלון: המכתב השני למשרד השיכון שגם יקפיא תהליכים, סוף סוף יש לו בכל זאת מעמד מול היזמים, מול החותמים וגם נבקש ממשרד השיכון שיעזור לנו ויצטרף אלינו להצעת החוק.

משה כחלון: אלו המכתבים המיידים.

משה כחלון: במקביל קיבלנו החלטה לתיקון החוק.

משה כחלון: החוק הזה הוא חוק שחוקק ב-1965 שהוא לא מתאים להיום כנראה.

משה כחלון: כמו כל דבר בחיים צריך לעשות התאמות.

משה כחלון: יכול מאוד להיות שבשנת 1965 הוא היה טוב, היום אנחנו ב-2007 ואמר פה קודם מנכ"ל חלמיש: תשנו את החוק, נעבוד לפי החוק.

משה כחלון: אז בחלק הזה אנחנו צריכים כן לסייע ולהריץ חקיקה ואני מבקש ממך להצטרף גם כן, כי יורם מרציאנו ורונית תירוש ורן כהן הודיע שהם יטלו חלק בחקיקה הזאת.

משה כחלון: אלה הדברים, זאת הצעת הוועדה.

ארנון גלעדי: אני רוצה להוסיף משפט אחד.

ארנון גלעדי: איתן פדן נכנס לחלמיש לאחר 6 שנים של הקפאת בינוי.

ארנון גלעדי: הקרקע כבר הייתה בשלה מבחינת הנושא של תסכול ולאחר מכן לקח עוד 4 שנים עד שהתחיל הפינוי.

ארנון גלעדי: יש לו שיטת ניהול מסוימת, טובה או לא, זאת שיטת ניהול שלו.

איתן פדן: אענה לך בקצרה מאוד, נכון להיום, כל התיקים שבדקנו עד היום, לא היה תיק אחד שחלמיש לא פנתה אליו לפחות פעם אחת בעבר וביקשה פינוי.

איתן פדן: יושבים פה גם חלק מהאנשים שבפעם הראשונה שראיתי תכתובות על בקשות לפינוי עוד בשנות ה-70 וה-80 וה-90 שהיו פניות לפינוי ופעם אחר פעם, המשפחות, תהליך של 20 ו-30 שנה, דחו את הפינוי מתוך הצהרה ברורה של המשפחות להיטיב עימן כדי לחכות שהאדם יתחתן - - -

רונית תירוש: מה שסיכמת זה ברמה העקרונית על כל היישובים בארץ על הבעיות הדומות.

רונית תירוש: יש פה בעיה ספציפית של כפר שלם, יש צו בית משפט.

רונית תירוש: מהטעם הזה כל משרד שפנינו, בעיקר משרד השיכון, אמר: אני לא יכול להתערב, יש על זה כבר בית משפט.

רונית תירוש: לעניין הזה חייבים בדברי הסיכום לחשוב ספציפית על המקרה הזה מה עושים ומייד.

רונית תירוש: אולי פניה למשרד השיכון שבאין פיתרון כי הקרקע על פי כל דין לא שלהם, ולא משנה מה ההשתלשלות, שנקרא למשרד השיכון, בתיאום עם עירית תל אביב ומשרד המשפטים וכל הארגונים של חלמיש, עמיגור ומה שהעירייה תמצא לנכון, ינסו למצוא פיתרון לתושבים שלא יזרקו לרחוב כי אין להם שום פיתרון.

משה כחלון: נוסיף את זה לסיכום, תודה רבה לכולם, הישיבה נעולה.