ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 257, 2007-05-28 10:00

משה כחלון: בוקר טוב.

משה כחלון: אני מבקש לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום: פיתוח טכנולוגיות מים חדשניות לייצוא.

משה כחלון: הדיון ביוזמתה של מנכ"לית מכון התקנים הישראלי, גברת זיוה פתיר.

משה כחלון: אני מברך אתכם כמובן לרגל חגכם.

משה כחלון: ידוע לנו שהתקנים הישראלים נוגעים לכל מישורי החיים, לכל תחומי הפעילות המשקית, ומשקפים את חובת המדינה להגן על התושבים, הצרכנים.

משה כחלון: למכון התקנים הישראלי תפקיד חשוב בסיוע לצרכנים לממש זכותם לבחור מוצר איכותי וטוב.

משה כחלון: התקן מסייע לצרכנים בישראל המוצפים מדי יום בפרסומות ומבצעי קידום מכירות של מוצרים או שירותים, ומאפשר הגנה לצרכן מפני מוצרים פגומים, כמובן תוך הבטחת בטיחותם ובריאותם.

משה כחלון: תו התקן, שלצערי עדיין לא קיים בכל מוצר ומוצר, בכל שירות ושירות, מסייע לצרכנים, מאפשר להם לזהות מוצרים לשימוש יום-יומי ולהבטיח כי ירכשו את המתאים והראוי ביותר.

משה כחלון: התקן, שאת הכנתו מרכז מכון התקנים בישראל באמצעות מאות ועדות, הוא מסמך בו מפורטות כל הדרישות המתייחסות לחומר, למבנה, לתהליך הייצור, לתפעול, לסימון ולאריזה, לשיטות הבדיקה, לכללי העבודה וכולי.

משה כחלון: התקינה בישראל מבטיחה, בנוסף להוזלת הייצור, גם הקלה על הסחר הבין-לאומי, ויוצרת שפה משותפת לישראל ולעולם הגדול.

משה כחלון: אני מברך את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, שתפקיד השר הממונה עליו להכריז על תקן כתקן רשמי, ומבקש לברך פעם נוספת את גברת זיוה פתיר, מנכ"ל מכון התקנים הישראלי, שביוזמתה מתקיים שבוע האיכות הבין-לאומי בכנסת, וכמובן גם בוועדת הכלכלה.

משה כחלון: אני בטוח כי השתלבות מכון התקנים הישראלי בפרויקט בין-לאומי של פתרונות מים מתקדמים תיתן יתרון לפיתוחים ישראלים ולתעשייה הישראלית בעולם ובכך תסייע להמשך הצמיחה, לעידודה וליצירת מקומות עבודה נוספים במשק.

משה כחלון: אלה דברי הוועדה, זאת התפיסה שלה באשר לחשיבות מכון התקנים הישראלי, פעילותו ועתידו.

דוד טל: יש לי הצעה לסדר.

דוד טל: גברת זיוה פתיר, מדוע עד היום מכון התקנים הישראלי לא קבע שום תקינה לגבי עבודת חברי הכנסת והממשלה?

דוד טל: זה חלק מן השירות שאנו אמורים לתת ...

אבשלום וילן: עוד אין מכשיר שמסוגל למדוד את זה מבלתי להתפרק מיד ...

דוד טל: אני מוכרח לומר שיש לי נגיעה כלשהי למכון התקנים – פעם הייתי חבר במכון התקנים הישראלי, וכמדומני גם תמכתי במינויה של גברת פתיר למנכ"לית המכון, זה למען הגילוי הנאות.

דוד טל: עם כל העליות והמורדות שהיו במכון התקנים, אני סבור שמכון התקנים הוא גוף חשוב, שחייבים לחזקו כל הזמן.

דוד טל: כל אימת שדיברו על הפרטה כזו או אחרת – אני סבור שלא בהכרח, ולא בכל מקום, ולא בכל ארגון צריך לעשות הפרטה.

דוד טל: לא בכל ארגון כאשר עושים הפרטה מייעלים את פעילותו או מעלים את רמת הביצוע שלו לטובת האזרח.

דוד טל: לא כל דבר צריך להפריט.

דוד טל: יש ארגונים שעובדים היטב כפי שהם.

דוד טל: צריך להשגיח תמיד ולפקח עליהם, כפי שאנו עושים, אבל להשאירם בחיים.

דוד טל: אני יודע שהפעילות של גברת פתיר במסגרת העולמית כיושבת-ראש ההנהלה הטכנית של ISO מוערכת מאוד.

דוד טל: אני סבור שהתרומה של מכון התקנים הישראלי במסגרת העולמית ראויה לציון, ושמח שמדינת ישראל נמצאת על המפה גם מהבחינה הזאת, משום שהתקנים – גם באירופה ובארצות-הברית – חודרים יותר ויותר, כל ה-ISO למיניהם.

דוד טל: כמעט בכל תחום היום משדרגים את הנושא הזה.

דוד טל: אני רוצה לברך את מכון התקנים על שעשו עד היום, ועל שיעשו בעתיד.

אבשלום וילן: אני מבקש לומר משפט רקע, ברשות אדוני היושב-ראש.

אבשלום וילן: הנושא שמגיע לכאן, של הפיכת ישראל לשחקן עולמי בנושא פתרונות מים מתקדמים, בהקשר למכון התקנים וגם לפני כן, הוא אחד הנושאים החשובים ביותר.

אבשלום וילן: שוחחתי על כך כבר מספר פעמים עם מר בוקי אורן.

אבשלום וילן: ועדת הכלכלה, והכנסת בכלל, לא עסקה במישור הזה.

אבשלום וילן: מי שרואה את המחסור העולמי הצפוי בעשרים השנים הקרובות ואת היתרון היחסי האדיר שיש לטכנולוגיות הישראליות, והיכולת שלנו להשתלב בזה, יכול להגיד לכם שהמומחים הגדולים ביותר להיי-טק בעולם חוזים שבעשרים השנים הבאות זה יהיה השוק המרכזי, בהיקף גדול אף יותר מן ההיי-טק, עקב היווצרות מחסור במים.

אבשלום וילן: לכן אני רוצה לברך על הדיון הזה.

אבשלום וילן: הדברים משולבים, כפי שראינו גם במסמכים.

אבשלום וילן: ישראל היא גורם מוביל בעולם, גם בטכנולוגיות, גם בתקינה.

אבשלום וילן: זה מסוג הדברים שאנחנו צריכים לא רק לפקח ולבקר עליהם, אלא בפירוש גם לדחוף קדימה את המאמץ הטכנולוגי ואת הסיוע הממשלתי כי יש כאן פוטנציאל אדיר לצמיחה מהירה מאוד, ואני מקווה מאוד שנעשה כן.

זיוה פתיר: קודם כול, תודה רבה.

זיוה פתיר: חבר הכנסת טל, לא במקרה יצאנו בקמפיין: "מכון התקנים למדינה מתוקנת".

דוד טל: זה אותו שורש.

זיוה פתיר: אנחנו פותחים היום את שבוע האיכות הלאומי.

זיוה פתיר: מאתמול ועד סוף השבוע יתקיימו פעילויות רבות בכל רחבי הארץ, בעיקר בתעשייה וקצת בממשלה, הרבה מאוד בצבא, במשטרה ובארגונים אחרים, כאשר המטרה לקחת את האיים של האיכות ולהציף אותם כדי שיראו אותם וישמשו מופת.

זיוה פתיר: בדרך כלל שומעים רק על הדברים הרעים שקורים לנו וכתוצאה מכך מעצימים את הרע ולא את הטוב.

זיוה פתיר: נעשות פעילויות רבות מאוד במהלך השבוע הזה, בעיקר בתעשייה ובסקטור העסקי.

זיוה פתיר: ביום רביעי צפוי להיות יום פתוח במכון התקנים, שבמרכזו חדשנות וטיפול בנושאים פרטניים של תקינה, כמו ביומטריה, שזה נושא נהדר לדיון בוועדה, מדרכונים ביומטריים ועד נושאים אחרים.

זיוה פתיר: דבר שני שרציתי לומר בפתיחה, אני יושבת-ראש ההנהלה הטכנית של ISO העולמי – ISO זה לא רק ISO 9000, אלא כל התקינה בעולם בכל הנושאים, שמים רק אחד מהם.

זיוה פתיר: בתוקף תפקידי ב-ISO ייצגתי אותם בשבוע שעבר ב-World economic forum בים המלח.

זיוה פתיר: זאת היתה חוויה חזקה מאוד.

זיוה פתיר: באחד ממושבי הכנסת, בדיון על המשאבים, השתתף שיח' מבחריין, יורש העצר, האחראי על כל תוכניות האנרגיה והפיתוח העתידיות של בחריין.

זיוה פתיר: הוא אמר, ואני מצטטת: "בחמישים השנים הקרובות אנחנו עומדים לאבד את כל מקורות הנפט או הדלק הפוסילי.

זיוה פתיר: לכן עלינו להיות מובילים באנרגיה אלטרנטיבית.

זיוה פתיר: עליכם להבין שהובלה באנרגיה אלטרנטיבית – שזה נושא מרכזי כשלעצמו – מיועדת כולה לייצור את הדבר החשוב יותר מנפט – מים".

זיוה פתיר: ואת זה אמר יורש העצר מבחריין.

זיוה פתיר: "ולפיכך אילו הדברים שעשיתי: הקמתי קרן, של מספר מאות מיליונים, קניתי פקולטה שלמה ב-MIT ואני מעביר אותה לבחריין, בניתי סניף שעוסק כולו באנרגיה חלופית ומים".

זיוה פתיר: אז תדעו מי משקיע הכי הרבה כסף, איפה ולמה.

זיוה פתיר: אלה הם השווקים המתעוררים הכי חשובים.

זיוה פתיר: אנו רואים עצמנו במכון התקנים כפלטפורמה לתעשייה ולייצוא הישראלי להיות מוביל עולמי.

זיוה פתיר: עשינו את זה במספר מצומצם של מקרים עד היום, בעיקר בתעשיית ההשקיה.

זיוה פתיר: זאת הזדמנות.

זיוה פתיר: אנו בראשית הדרך.

זיוה פתיר: אין תקינה עולמית, ואם נצליח בצורה חכמה ומדויקת להוביל את התקינה העולמית נוכל להיות כמה דקות לפני האחרים.

זיוה פתיר: היוזמה הזאת בשלב זה מתקבלת נהדר כי ישראל מתחברת לנושאים האלה.

זיוה פתיר: אחר-כך כשאתן סקירה מפורטת קצת יותר אוכל לתאר מה נעשה כבר בשנה הקרובה.

זיוה פתיר: אני מציעה שמר בוקי אורן, שהוא מומחה גדול למים, יציג את המבוא, ואחר-כך נשמע את נציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ונרחיב על מה שאנו עושים.

בוקי אורן: בעבר הייתי יושב-ראש "מקורות".

בוקי אורן: היום בתוקף תפקידי הציבורי אני יושב-ראש "ווטק ישראל" – זאת הוועידה הבין-לאומית שתתקיים, כחלק מהחלטת ממשלה, באוקטובר 2007 כדי למצב את ישראל כ'עמק הסיליקון' של טכנולוגיית המים העולמית, ובתוקף התפקיד ממנו אני מתפרנס אני נשיא ומנכ"ל חברת ההשקעות של "אריסון" בתחום המים.

בוקי אורן: אני מברך מאוד על הדיון הזה.

בוקי אורן: כפי שאמר חבר הכנסת וילן, זו הזדמנות לוועדה הזאת.

בוקי אורן: אני רוצה לטעון בבירור שתחום טכנולוגיית המים עשוי להיות בטווח בינוני שוק היצוא מספר שתיים של מדינת ישראל, אחרי ההיי-טק.

בוקי אורן: בטווח הארוך יתכן מאוד שיוכל להתמודד להיות שוק היצוא מספר אחת.

בוקי אורן: מדברים כאן על תחום שבוודאות עשוי להיות גדול יותר מהיצוא הביטחוני של מדינת ישראל, גדול יותר מהיצוא החקלאי של מדינת ישראל.

בוקי אורן: החוכמה הגדולה, איך המדינה דואגת לכך שהפוטנציאל הזה יתממש.

בוקי אורן: כרגע אין בעצם גוף בכנסת שמלווה את ההתמודדות הזאת.

בוקי אורן: הבית של הוועדה הזאת לדעתי יהיה בית מצוין למעקב אחר מימוש התוכנית הזאת.

בוקי אורן: פעמים רבות אומרים שהמונח "אופטימי" לא כל-כך אמיתי, אז הייתי רוצה להגיד למה אני כל-כך ריאלי בהתייחסות שלי לשוק הזה.

בוקי אורן: אני לא מהנדס מים, בניגוד לרבים מחבריי היושבים בחדר הזה, אלא איש עסקים.

בוקי אורן: לימדו אותי כאיש עסקים שכאשר הביקוש עולה וההיצע יורד נוצר פער שצריך לטפל בו.

בוקי אורן: הביקוש למים נמצא בעלייה מתמדת כתוצאה משתי עובדות מהותיות: גידול מספר האוכלוסין בעולם, וגידול ברמת החיים.

בוקי אורן: כרגע יש כ-6-7 מיליארד תושבים בעולם, ואומרים שתוך שלושים שנים יהיו 9 מיליארד תושבים, והם צריכים יותר מים.

בוקי אורן: אז מצד אחד יש גידול בביקוש למים.

בוקי אורן: מצד שני יש ירידה בהיצע המים.

בוקי אורן: כולנו מדברים על תוצאות התחממות כדור הארץ.

בוקי אורן: יש פחות גשם בעולם – אוסטרליה מתמודדת כעת עם הבצורת החריפה ביותר במאה השנים האחרונות, 47 אחוזים מארצות-הברית נמצאים בבצורת, ההייד-פארק בלונדון בקיץ האחרון היה צהוב כי באנגליה לא ירד גשם.

בוקי אורן: כלומר, הספקת המים הולכת ויורדת, והביקוש עולה.

בוקי אורן: אפשר להסתדר בלי טלפון סלולרי, אך אי אפשר להסתדר בלי מים.

בוקי אורן: אם תגידו לי: אוי, אנחנו עומדים לקראת משבר לאנושות, אגיד לכם להירגע מכיוון שמיום שלמדו להתפיל מים – יש מספיק ים בעולם, ואז פתאום הבעיה כולה הופכת למשבר טכנולוגי ולמשבר כלכלי.

בוקי אורן: כלומר, אם אנחנו מוכנים לשלם 60 סנט לקו"ב מים יש די מים למלא את כל הביקוש.

בוקי אורן: אבל 60 סנט זה נורא יקר, וכאן בדיוק נכנסת הטכנולוגיה.

בוקי אורן: זה המודל העסקי הפשוט ביותר: יש ביקוש ענק שמחפש טכנולוגיה שתוריד את המחיר.

בוקי אורן: כפי שטירוף להתפיל מים ואחר-כך להשקות עם אותם מים בהצפה, אלא נכון יותר להשתמש בטפטוף כדי לחסוך מים; כפי שטירוף, בסידני באוסטרליה למשל, לעשות התפלה ובו בזמן את מי הקולחין שלהם לטהר ולשפוך לאוקיינוס, נכון הרבה יותר להשקות איתם חקלאות ולשחרר מים; כפי שקרה עכשיו בלונדון, כאשר חברת המים של לונדון (Thames water) הציעה לאור הבצורת לראש עיריית לונדון להקים מתקן התפלה, והוא אמר שכל זמן ש-33% מן המים נוזלים בצנרת לא יקים שום מתקן התפלה, שיתקנו קודם כול את הצנרת.

בוקי אורן: מדובר על עולם שלם של טכנולוגיה שחייב להוריד את מחיר ייצור המים, וכאמור העולם שלנו לא יודע לחיות בלי מים, והפתרון יבוא מהטכנולוגיה.

בוקי אורן: למה ישראל?

בוקי אורן: למרות שאנו רגילים מאוד-מאוד לא לפרגן לעצמנו, מתברר שקרה משהו במדינה הקטנה שלנו.

בוקי אורן: תספרו לי על תעשייה אחרת שבארבעה האלמנטים המשמעותיים ביותר מובילה כמספר אחת בעולם: - בהשקייה אנחנו בוודאות מספר אחת בעולם; - בהתפלה – מתקן ההתפלה הגדול ביותר בעולם מצוי באשקלון;

רפאל סמיט: המתקן הגדול ביותר למתקנים מסוגו.

בוקי אורן: אכן, במתקנים מסוגו, בטכנולוגיה שאף היא הוצעה במקרה על-ידי יהודי ישראלי מאוניברסיטת בן גוריון בשם סידני לאו; - בהשבת קולחין – לא לשפוך שופכין לים, אלא לטהר אותם, להשקות איתם כותנה, לשחרר את המים של הכותנה ולשתות את המים הטובים – ישראל היא מספר אחת בעולם, 75 אחוזים מן המים בישראל מטופלים ומושבים לחקלאות ואנחנו מקבלים מים זמינים; - ואנחנו נמצאים בעיר הקודש ירושלים, כאשר אתם פותחים כאן את הברז אין לכם מושג אם המים הגיעו מהכינרת, מהתפלה באשקלון או מקידוחי אשתאול בבית-שמש – ניהול מערכת המים של ישראל, שמבוצע על-ידי חברה שאני אוהב מאוד, "מקורות", גם הוא במקום הראשון בעולם.

בוקי אורן: מצד אחד יש ביקוש עולמי ענק.

בוקי אורן: מצד שני, במרכיבים הכי גדולים ישראל נמצאת במקום הראשון.

בוקי אורן: נאמר עוד שני דברים על ישראל הקטנה, שאנחנו לא רגילים לפרגן לה.

בוקי אורן: אחד, על תנאי האקלים שלה.

בוקי אורן: מדינה קטנטונת, בגודל של ניו-ג'רסי, אבל תנאי האקלים של ישראל מייצגים למעלה מ-50% מן האקלים בעולם.

בוקי אורן: מישור החוף דומה מבחינה זאת לקליפורניה, באר-שבע דומה לנבאדה, ירושלים דומה ל..., ואילת דומה לאקפולקו.

בוקי אורן: כלומר, אפשר לעשות כאן הרבה מאוד דברים.

בוקי אורן: תצרפו לתהליך הזה את עולם היזמות הישראלית – וכאן אני מגיע לתפקיד הוועדה ולתפקיד של מכון התקנים – ספרו ליזמות הישראלית שיש שוק עולמי, שיש כסף, שיש תהליכים שצופים פני העתיד.

בוקי אורן: אם היזמות הישראלית – כאשר גם בזה אנחנו בפירוש מספר אחת בעולם – תעבור לעולם המים, שוק טכנולוגיות המים יהיה מנוע היצוא לפחות מספר שתיים של מדינת ישראל, הרבה מעל התעשייה הביטחונית ומעל התעשייה החקלאית, עם התמודדות טובה מאוד לכיוון תעשיית ההיי-טק.

בוקי אורן: אין הרבה מנועי צמיחה כאלה.

בוקי אורן: מה תפקיד המדינה?

בוקי אורן: מה תפקיד מכון התקנים?

בוקי אורן: כיום אני מייצג כסף גדול, כלומר הכסף הגדול והבשל הבין כבר שיש כאן תעשייה גדולה.

בוקי אורן: כדי להניע תעשייה, בשלב התחתון יש כשלי שוק, ושם בדיוק תפקיד המדינה, להקטין חסמים.

בוקי אורן: בכלים של המדינה עליה לגרום לכך שהאקדמיה תתמקד יותר בתחום הזה.

בוקי אורן: יש כיום כ-2,500 סטארט-אפים בישראל, אולם רק 100 עוסקים במים, וזה מעט מדי, משום שהאקדמיה לא מחוברת דיה למעשה ורוב עם ישראל הולך ללמוד תקשורת וכן הלאה ולא לתחום שיש בו דווקא הכי הרבה כסף.

בוקי אורן: המדינה יכולה לפעול בתחום החממות הטכנולוגיות ובהשקעות הראשוניות.

בוקי אורן: מגיעים לכאן אין-סוף משקיעים זרים המחפשים במה להשקיע בישראל, אך אין מספיק יזמות ישראלית במים.

משה כחלון: זה לא עניין של מודעות?

בוקי אורן: אכן זה קשור להגברת המודעות, וזה בין היתר תפקיד של דיון כזה בכנסת, תפקיד של ממשלה.

בוקי אורן: אני מצפה שכל חברי הכנסת, מראש הממשלה ועד כל השרים הרלוונטיים, יגידו בכל מקום אפשרי: חברים, בזה מדינת ישראל מתמקדת.

בוקי אורן: וכאן אנחנו מגיעים לתשתית המדהימה.

בוקי אורן: בעבר הקמנו ארגון שנקרא "ווטר פרונטס" – הבאנו את כולם, וכמו מגדל בבל לראשונה כולם התחילו לדבר תחת אותו גג.

בוקי אורן: ביוזמה של מר אורי יוגב ושלי הוקם הארגון הזה, שעשה עבודה יפה.

בוקי אורן: ואז הגיע ממקום נכון מכון התקנים, שהבין שעלינו ללכת לייצוא.

בוקי אורן: מדינת ישראל, כמדינה קטנה, צריכה שייכנס אליה מטבע זר חזק.

בוקי אורן: אנחנו לא צריכים נדבות, אלא יכולים לעשות את זה לבד.

בוקי אורן: אבל כדי לפרוץ לשווקי ייצוא, אין ספק שהתקינה המובלת על-ידי מכון התקנים, בראשות גברת זיוה פתיר, היא כלי ענק.

בוקי אורן: היא פרצה דרך בהשקיה, ויכולה לפרוץ דרך בכל אחד מן התחומים של תעשיית המים המתפתחת.

בוקי אורן: חבר הכנסת כחלון, אני רואה את תפקיד הוועדה במעקב ובהובלה.

בוקי אורן: יש היום החלטת ממשלה שמגדירה את תעשיית המים כתעשייה בעדיפות.

בוקי אורן: צריך לעקוב שהחלטת הממשלה הזאת מבוצעת.

בוקי אורן: אני לא יודע באיזו ועדה של הכנסת בודקים את זה.

משה כחלון: מה המשמעות, תמריצים?

בוקי אורן: מר עודד דיסטל ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה יפרט על החלטת הממשלה, כאשר חלק ממנה נגע להעברת תקציב למכון התקנים.

בוקי אורן: מישהו צריך לפקח שהחלטת הממשלה מבוצעת.

בוקי אורן: דבר שני, צריך לעודד קבלת החלטת ממשלה נוספת.

בוקי אורן: התקציב שהוקצה בהחלטת הממשלה היה זעום למדי, אולם סברתי שאין צורך בכסף, העיקר שתהיה החלטת ממשלה.

בוקי אורן: הוקצו כ-30 מיליון דולר, ואני לא בטוח שהכסף הועבר בכלל.

בוקי אורן: עליכם להבין, בו בזמן סינגפור, שמתמודדת באותו שוק, הוציאה סכום הגדול בערך פי 250, כי שם מבינים שכאשר יש הזדמנות צריך לזוז קדימה.

בוקי אורן: מדינת ישראל, עם תוצר לאומי של למעלה מ-100 מיליארד דולר, משקיעה בתחום הזה 30 מיליון דולר, כלום, מה גם שרובו בא מכל מיני תקציבים שהדביקו ו"צבעו" פעם שנייה.

בוקי אורן: אין ספק שמכון התקנים הוא כלי, הוא תשתית.

בוקי אורן: אם אנחנו רוצים לקדם את התהליכים האלה ולפרוץ לשווקי ייצוא – מכיוון שאנחנו מובילים עולמיים אנחנו יכולים להגדיר תקנים ישראלים שאחר-כך יהפכו לתקנים בין-לאומיים וזה יקל מאוד על התהליך.

בוקי אורן: חבר הכנסת כחלון, אני מציע שתיקח את הנושא החשוב הזה תחת חסותך ותחבק אותו.

בוקי אורן: אני מציע שמדי 3 חודשים תעשו דיון מעקב, לבחון איך הנושא הזה מתקדם – כמה חממות נכנסו, כמה פרויקטים הוצעו, וגם – אני מקווה שהקדנציה הזאת תימשך לעד, אבל מכיוון שהדבר הזה כבר נמצא בהתקדמות תוכלו לראות את תוצאות התהליך כבר בקדנציה הזאת של הוועדה.

בוקי אורן: כמי שליווה את עבודת הכנסת בשנים האחרונות מקרוב, לפעמים אפשר גם בכנסת להשיג הרבה תוצאות.

בוקי אורן: בשינוי המבני של "מקורות" חבר הכנסת דוד טל היה מעורב מאוד.

בוקי אורן: חבר הכנסת לשעבר דוד מגן עמד בראש ועדת חקירה פרלמנטרית על המים.

אבשלום וילן: הוועדה בראשות חבר הכנסת לשעבר דוד מגן, שעסקה במים, הוציאה נייר טוב מאוד.

בוקי אורן: אני מציע שתקחו אליכם את הנושא הזה ותזמנו ישיבות מעקב מדי 3 חודשים.

בוקי אורן: אפשר להשיג תוצאות טובות בעזרת גברת זיוה פתיר.

דוד טל: לפני כ-3 חודשים השתתפתי בכינוס של Euro-med בתוניסיה, שם דיברו על כינון קשרים בין-לאומיים, ואחת הבעיות העיקריות שעלו לדיון באותו כנס, גם על-ידי מדינות אירופה וגם על-ידי מדינות הים התיכון – אלג'יריה, מרוקו, תוניסיה, ירדן – היא בעיית המים.

דוד טל: כולם דיברו על המים, דיברו על הנושא בצימאון, תרתי משמע.

דוד טל: זה משלים את הדברים שנאמרו כאן על חשיבות הנושא הזה בשנים הקרובות.

זיוה פתיר: כדי ליצור שינוי, צריך תמיד שלושה דברים: מנהיגות, יצירת ביקושים, ויצירת תשתיות כדי שאם יהיו ביקושים אפשר יהיה לממשם.

זיוה פתיר: מה מיוחד במים, השונה מתחומים אחרים של היי-טק וכולי?

זיוה פתיר: מים זה מזון באריזה של צינור.

זיוה פתיר: אין בעולם תחום המחייב רגולציה יותר ממים.

זיוה פתיר: במים יש תקינת מזון, מצד אחד, ויש תקינה הקשורה באיכות הסביבה, ורגולציה של איכות הסביבה, וכל נושא הביטחון, ונושא התשתיות האסטרטגיות, ולכן מעורבות ממשלתית חזקה.

זיוה פתיר: אי אפשר למכור טכנולוגיה, אי אפשר לעשות שום דבר עם מים מבלי להתאים את הפעולה לחוקים ולתקנות במדינות שונות.

זיוה פתיר: לצורך הדוגמה, בהודו יש 600 תקנים ותקנות בתחום המים.

זיוה פתיר: לדאבוני הרב, בניגוד למדינות אחרות, אף אחד מהתקנים לא אימץ ולו תקן בין-לאומי אחד.

זיוה פתיר: ישראל יצרה 30 תקנים בין-לאומיים בתחום ההשקיה.

זיוה פתיר: מהתקנים האלה ההודים לא אימצו אף אחד.

זיוה פתיר: אם אנחנו רוצים להשתלט, לצורך העניין, על השוק ההודי, בנוסף לדברים אחרים אנו מוכרחים לשנות את התקינה ההודית, לא את התקינה שלנו כי את התקינה הבין-לאומית כבר עשינו.

זיוה פתיר: ולכן צריך לעשות כאן עבודה בין-לאומית חזקה מאוד.

זיוה פתיר: לקחנו את זה על עצמנו כנושא אסטרטגי, לעסוק בתקינה, לעסוק בבדיקות, לספק הדרכה, לספק סרטיפיקציה – "התעדה" בעברית – שתבטיח שאכן אפשר לתת אישור למישהו שיוכל למכור ביתר קלות בדרום-אפריקה, כי לא קונים כלום בלי התעדה בתחומים האלה.

זיוה פתיר: עליכם להבין, העולם הזה מאוד רגולטורי.

זיוה פתיר: מכיוון שיש לי חלון הזדמנויות, במשך 4 שנים אני יושבת-ראש הוועדה הקובעת אילו תקנים ייעשו בעולם, אני יכולה להשתמש במעמדי כדי לעשות את זה.

זיוה פתיר: לדוגמה, ב-30 באוקטובר תתקיים כאן הישיבה הראשונה של IWA (International Workshop Agreement), על Water security.

זיוה פתיר: זאת ועידה של חברות המים העולמיות, שכולן חייבות לשלוח אליה נציגים ולהיות כאן במשך 3 ימים.

זיוה פתיר: אתמול קיבלנו אישור פורמלי מהצרפתים שחששו שגנבנו להם את הבכורה.

זיוה פתיר: זה לא פשוט, למי שמכיר את חברות המים ואת המשמעות של העניין הזה לצרפתים.

זיוה פתיר: אנחנו נקדם מאוד את העניין כיוזמה ישראלית שתקבל גיבוי עולמי.

זיוה פתיר: בוועדה אחרת שלנו, בתחום ה-Security, שאנחנו מובילים בכובע אחר, השתתף סמנכ"ל רפא"ל, שאמר: תאשרו את הנושא הזה שם, כי הוא רצה ביומטריה וזו היתה עסקה טובה של חיבור יחדיו.

זיוה פתיר: מה התחומים האלה?

זיוה פתיר: צריך לזכור, הוועדה הראשונה שאימצנו היא ועדה של ציוד השקיה, שגברת הלן עטרות היא המזכירה הבין-לאומית שלה.

זיוה פתיר: בוועדה הזאת, מתוך 36 תקנים שיש בכלל בעולם 28 הם תקנים ישראלים, בנוסף ל-4 תקנים צרפתים, 3 אמריקאים ואחד קנדי.

זיוה פתיר: לדאבוני הרב, אין לנו יותר תחומים כאלה.

זיוה פתיר: בתחום זה שיעור התעשייה הישראלית מן השוק העולמי פנטסטי, כ-40 אחוזים, ונציגי התעשייה היושבים כאן יגידו האם אני מדייקת.

זיוה פתיר: אם נצליח לעשות דבר דומה בתחומים אחרים – וזה תחום רגולטורי – נהיה במקום אחר.

זיוה פתיר: אני מסתכלת על טיוטות שעשינו בכל מיני נושאים – ביטחון מים, סינון מים.

זיוה פתיר: אנחנו חייבים להשקיע הרבה.

זיוה פתיר: יושבים כאן נציגים בכירים מאוד של האקדמיה הישראלית בתחום הזה.

זיוה פתיר: בלי האקדמיה זה לא יעבוד.

זיוה פתיר: בלי שייצרו כל שנה מהנדסים בתחום הזה זה לא יעבוד.

זיוה פתיר: בלי שיהיו סטארט-אפים זה לא יעבוד.

זיוה פתיר: בעבר היה הכי מכובד ללמוד הנדסת מים.

זיוה פתיר: עלינו לחזור לכיוון הזה.

זיוה פתיר: באמצעות התקציב המצומצם שקיבלנו מהממשלה לשנתיים, של מיליון שקל בשנה, בנוסף לקליטת אנשים עשינו מחקר גדול, מיפינו את כל שקורה בעולם, מיפינו את התעשייה הישראלית וקבענו באילו תחומים אסטרטגיים צריך להתמקד, ואז כשזיהינו את הביקושים בעולם ואת התחומים החזקים של ישראל, אמרנו: כאן נתמקד על תקינה ספציפית.

זיוה פתיר: אנחנו מתחילים בדיון הזה בכנס Watec, אליו יגיעו נציגים של הוועדות העיליות, של חברות המים הכי גדולות בעולם.

זיוה פתיר: צריך להתחיל להזמין אותם מייד לאירוע הזה.

זיוה פתיר: כמו כן הגשנו הצעת מחקר, שאני מקווה תתחבר לטכנולוגיה הישראלית.

זיוה פתיר: תקינה היא תמיד הגשר בין טכנולוגיה ובין העתיד.

זיוה פתיר: מי ששולט בגשר, שולט בעתיד.

זיוה פתיר: לכן צריך לתרגם את הטכנולוגיה תמיד לתקינה.

זיוה פתיר: בשקף הזה אתם רואים את המיפוי שנעשה עבורנו.

זיוה פתיר: לקחנו את כל החברות הפועלות היום – הסגמנט מופיע בצד שמאל, שם המדינה ואופן הטיפול במים, כאן החברות, כאן הסטארט-אפים – ומזה אפשר היה לגבש את בשלות התחומים, לאן אנחנו צריכים להתקדם.

זיוה פתיר: ואז עשינו סקירה של השוק בעולם ובעקבות זה החלטנו במה להתמקד.

זיוה פתיר: שני הדגשים העיקריים שלנו הם טיפול במים, במי שופכין וקולחין, וביטחון מים.

זיוה פתיר: כאשר רואים את השם ישראל – היא ה"מֶכַה" העולמית בנושא ביטחון, ולכן אנו יודעים שאם נעשה משהו על ביטחון מים כולם יבואו אלינו.

זיוה פתיר: מצדי שיבואו בשביל ביטחון מים ויקבלו גם דברים אחרים.

זיוה פתיר: בתערוכה בסוף השנה יהיה גם מושב מיוחד על תקינה ואני רוצה שחלק מן המוזמנים לכנס ירצו, ואז יצטרכו לבוא, ועל-ידי כך נוכל להביא אנשים בכירים יותר.

זיוה פתיר: כתוצאה מהדיון הזה הייתי מבקשת בעיקר להצטרף לקריאה של מר בוקי אורן:

זיוה פתיר: אנא תעשו מעקב, אנא תקראו לעבור לשלב ב' של תוכנית הממשלה ולממש 200 מיליון שקל לפחות.

משה כחלון: כמה הם הקצו, 30 מיליון דולר?

עודד דיסטל: 130 מיליון שקל.

ירון בן ארי: הקמנו ועדות בשני תחומים, כפי שציינה גברת זיוה פתיר: תחום ביטחון מים – מוצרים ואמצעים לביטחון מים, מודלים לטיפול במים, וניהול אירוע – טכנולוגיות וחומרה לניהול אירוע בתחום המים.

ירון בן ארי: יושב אתנו מר יחיעם ששון, תת-אלוף במילואים, בעל חברה לביטחון מים.

ירון בן ארי: רתמנו את ה"בולדוזר" הזה והוא כותב לנו את טיוטת המסמך ל-IWA.

ירון בן ארי: בתחום ביטחון המים יש לנו כבר ועדת מומחים בין-לאומית.

ירון בן ארי: תחום נוסף שהתחלנו לקדם לאחרונה, ומתקדם פחות, הוא טיפול וטיהור בשפכים והשבה.

ירון בן ארי: זה תחום שישראל מובילה בו.

ירון בן ארי: 70-80 אחוזים מן השפכים של ישראל מושבים היום לחקלאות, ויש גם השבה לתעשייה, יש תחילת טכנולוגיות בתחום הזה.

ירון בן ארי: נשמע בהמשך סטארט-אפ בנושא הזה.

ירון בן ארי: אנחנו מקדמים שתי קבוצות עבודה בתחום הזה.

ירון בן ארי: התחומים בהם נטפל: כאן אתם רואים את רשימת התקנים, ואני בכוונה לא מפרט, חבל על הזמן.

ירון בן ארי: נטפל בהם במסגרת קבוצות עבודה בהן משתתפים אנשי אקדמיה, אנשי תעשייה ונציגי ממשלה, שיכתבו הצעות וטיוטות תקינה לנושאים הללו בתקינה הבין-לאומית.

ירון בן ארי: הכול מכוון לתקינה הבין-לאומית.

ירון בן ארי: מה בוצע עד היום: כינסנו שני פורומים גדולים בנושא הזה.

משה כחלון: מה כוונתך כשאתה אומר "ביטחון במים"?

ירון בן ארי: ביטחון מים נוגע במקצת בנושא בטיחות.

ירון בן ארי: הכוונה להרעלת בארות, טרור, מלחמה, רעידת אדמה, טעות בתפעול של "מקורות" – אם חס וחלילה נשפך יותר מדי חומר חיטוי שיכול להזיק לאדם, זה כבר אירוע מים.

ירון בן ארי: תקרא לזה "אירוע מים", ולא "ביטחון".

ירון בן ארי: בכוונה הלבשנו מעל זה את כובע הביטחון כדי שלישראל תהיה מובהקוּת להוביל.

ירון בן ארי: בכל זאת אנו נחשבים בעולם כטובים מאוד בנושא הזה.

ירון בן ארי: אנחנו מייפים את זה במקצת.

ירון בן ארי: התלבטנו קשות איך לעשות את זה.

בוקי אורן: אין דבר שיכול ליצור פניקה יותר מאשר חשש להרעלת מים.

דוד טל: כלומר תמליצו ל"מקורות" את התעלה הפתוחה מצלמון ועד אגם אשכול לעשות במינהור, בתעלה תת-קרקעית ולא בתעלה פתוחה?

ירון בן ארי: ייתכן, ואם לא נמליץ על אמצעי גידור ואמצעים בלתי נראים, ואולי התרעות, כי חלק מן המודלים מתייחסים למיקום מכשירי ניטור לזיהום מים, איפה למקם ואיזה כמות מכשירים.

דוד טל: יש שם דגים.

ירון בן ארי: לא די בכך.

ירון בן ארי: אנחנו רוצים אינדיקציות נוספות, לעבור לשלב נוסף של אינדיקציות כדי שתוכל להיות שקט.

זיוה פתיר: הדגים לא מדברים ולא יכולים להודיע.

ירון בן ארי: בסך הכול אתה ואני רוצים שכל יום כשאנו פותחים ברז יהיו מים ראויים לשתייה.

ירון בן ארי: די שתהיה סטייה מהנורמה, שתדליק אצל מישהו נורות אדומות ויידע איך לתפעל את המערכת.

ירון בן ארי: החזקת הביטחון דורשת עבודה סיזיפית מאוד.

ירון בן ארי: כל סטייה מהנורמה צריכה להדליק למישהו נורה אדומה ולקרוא לביטחון מים.

רפי איפרגן: אני סמנכ"ל להנדסה וטכנולוגיה ב"מקורות".

רפי איפרגן: התעלה הפתוחה שאתה מכיר מכילה מים שאינם מי-שתייה, אלא מי כנרת עוד לפני שמגיעים לטיפול ולפני שעוברים תהליך.

דוד טל: כלומר אפשר להרעיל אותם ואחר-כך יצננו אותם ...

רפי איפרגן: היום בתעלה הפתוחה יש הרבה מאוד מכשור, שלא נפרט כאן, שמגן על המים, גם באמצעים פיזיים וגם באמצעים של ניטור.

רפי איפרגן: "מקורות" פועלת בעניין הזה שנים רבות, בפיתוח אמצעים וגם שיטות של ביטחון מים, ויש עוד הרבה לעשות בעניין הזה.

בוקי אורן: אני מבקש להוסיף עוד משפט על מה שעושה חברת "מקורות", ומר רפי איפרגן אחראי על כך – פרויקט שנקרא Watec.

בוקי אורן: "מקורות" פתחה, באופן ייחודי ברמה הבין-לאומית, את 3,000 המתקנים שלה לשני סטארט-אפים ישראלים כדי שיבדקו טכנולוגיות חדשות.

בוקי אורן: הסמנכ"ל להנדסה וטכנולוגיה ב"מקורות" הראה לי לפני רגע נתונים, שלמעלה מ-236 פרויקטים הגיעו להיבדק ב"מקורות".

בוקי אורן: בעניין זה הם ייחודיים ברמה העולמית, בניהול מר רפי איפרגן.

משה כחלון: אני מבקש לשמוע יזמים פרטיים.

רועי עמיצור: אני מנהל סטארט-אפ שנקרא BPT.

רועי עמיצור: החברה החלה לפעול בשנת 2000.

רועי עמיצור: היזם והאיש שהקים אותה הוא ד"ר מוטי פרי, וזאת החברה השנייה שהוא מפתח בתחום הזה, כאשר החברה הראשונה שפיתח נקראה "מוצרים ממברנות", שנמכרה מאוחר יותר לאחד הענקים בעולם.

רועי עמיצור: החברה עוסקת בתחום הממברנות – סוג של מסננים חכמים, ומתמחה בנישה של ננו-ממברנות.

רועי עמיצור: היתרון של הננו-ממברנות, שהן מסוגלות להפריד חומרים ברמה סלקטיבית מאוד, להוציא חומרים ספציפיים ולהשאיר חומרים אחרים בזרם.

רועי עמיצור: החברה מעסיקה כיום 20 אנשים, מתוכם 10 מהנדסים, 4-5 דוקטורים.

רועי עמיצור: היא סיימה את שלב הפיתוח שלה ונמצאת בשלב האימפלמנטציה של הטכנולוגיה.

רועי עמיצור: תהליך הפיתוח כולו נעשה במהלך 5 השנים הראשונות של פעילות החברה, בעיקר באמצעות מימון פרטי וסיוע של קרנות מאירופה, הקרן החמישית והשישית של השוק האירופי, שעזרו במימון התוכניות הללו.

רועי עמיצור: חשוב להבין שבתחום הזה דברים אורכים זמן.

רועי עמיצור: בניגוד לעולם ההיי-טק, בו מתחילים לפתח מוצר היום ומחרתיים כבר יש איזה דיסק שאפשר לשלוח ולהתקין במקום כלשהו, בתעשייה הזאת התהליכים ארוכים, שגם הפיתוח וגם האימפלמנטציה שלהם אורכת זמן כי אלה טכנולוגיות פיזיות, לא דברים וירטואליים, לא תוכנה, אלא דברים פיזיים שצריכים להגיע לשטח, להיבדק, ורק לאחר שעובדים לאורך זמן אפשר להגיד שהטכנולוגיה קיימת ועובדת.

רועי עמיצור: היו ניסיונות רבים שלא הגיעו לשלבים האלה, ולכן צריך כאן הרבה סבלנות, אורך-רוח ואוויר לנשימה.

רועי עמיצור: אגיד בהערת סוגריים, אני סבור שזה אחד המקומות שממשלה יכולה לתמוך, במקומות שהפיתוח אורך זמן רב יותר וצריך יותר סבלנות, כי פעמים רבות ליזמים הפרטיים אין יכולת להמתין את משך הזמן הדרוש כדי להגיע לתוצאות.

משה כחלון: באיזה שלב אתם נמצאים?

רועי עמיצור: הפיתוח הסתיים, המערכות עובדות.

רועי עמיצור: מתקנים ראשונים נמצאים כבר בתעשיות מובילות בארץ, כמו "טבע", "מכתשים" ו"קרליין", שמסייעים לנו, גם בגלל הצורך שלהם, וגם מתוך הבנה שיש כאן אפשרות להשיג פריצת דרך עולמית בהחדרת הטכנולוגיות.

רועי עמיצור: המוצרים עובדים כבר למעלה משנתיים, וכעת אנו בשלב שמתחילים לצאת איתם החוצה לעולם.

רועי עמיצור: מה יתרון החברה?

רועי עמיצור: יש גופים נוספים המפתחים ממברנות בעולם, אבל BPT, בזכות ד"ר מוטי פרי והצוות שבנה וההיסטוריה של עשרים שנות עבודה בתחום הזה, נחשבת היום כמרכז מצוינוּת עולמי.

רועי עמיצור: יש מעט מאוד גופים העוסקים בתחום הננו-ממברנות עם רמת ידע והבנה מעמיקה כפי שקיימים בארץ.

רועי עמיצור: יש כאן בהחלט מרכז מצוינוּת שאפשר להתחיל לבנות סביבו.

רועי עמיצור: אחת הבעיות בשפכים תעשייתיים, שמגיע זרם, שנקרא לו ג'יפה, שמעורבבים בו כל מיני דברים, ומאחר והכול מעורבב ביחד צריך בסופו של דבר להשמיד אותו.

רועי עמיצור: לוקחים זרמים ענקיים, מיליוני קו"ב בחודש, אפילו במדינת ישראל שלא כבדה בתעשייה, שהתחילו בתור חומרים יקרים בתחילת התהליך, ובסוף משמידים אותם – באמצעות אידוי, או שריפה, או הטמנה.

רועי עמיצור: עושים כאן במקביל שני דברים.

רועי עמיצור: ראשית, משמידים דברים יקרים מאוד, ובעיקר מים, כי בסוף מתברר ש-85-90 אחוזים מהזרם זה מים, אז מיליוני קו"ב מים, שהתחילו כמים טובים בתחילת המפעל, מגיעים להשמדה בסוף כחומר מזיק.

רועי עמיצור: שנית, עלות ההשמדה ענקית.

רועי עמיצור: כדי להשמיד צריכים לייצר אנרגיה.

רועי עמיצור: ייצור האנרגיה, ההחזקה והניהול של זה עולים כסף רב.

רועי עמיצור: BPT פיתחה טכנולוגיה שמאפשרת לממברנות, לאותם מסננים, לראשונה לפעול בתוך שפכים תעשייתיים אגרסיביים מאוד, לאורך זמן, מבלי שהממברנות ניזקות.

רועי עמיצור: במקום להשמיד את השפכים אפשר להפריד אותם שוב.

רועי עמיצור: לוקחים זרם מסובך מאוד ומגעיל נורא שמגיע מאיזה מפעל ומפרקים לשלושה זרמים: זרם של חומרים אורגניים, זרם של מינרלים, ו-85-90 אחוזים זרם של מים הניתנים להשבה.

משה כחלון: מן הסתם השבה לתעשייה.

רועי עמיצור: אפשר להחזירם למפעל, או להשקייה, או למגדלי קירור.

רועי עמיצור: המפעל יכול לייצר מערכת סגורה כמעט, אבל אפילו אינו מעוניין בכך, עדיין לא צריך להשמיד את המים הללו.

רועי עמיצור: למה לאייד או לשרוף אותם אם אפשר למחזר אותם?

רועי עמיצור: מכיוון שמדינת ישראל מובילה היום במיחזור שפכים מוניציפליים, יש כאן הזדמנות לקחת תחום שמייצר בעיה קשה מאוד ולהפכו לתחום שלא מבזבז כמויות מים אדירות כאלה.

רועי עמיצור: הטכנולוגיה הזאת מאפשרת את השבת המים והחומרים היקרים, והורדה משמעותית בעלויות.

רועי עמיצור: כתוצאה מכך – וזה אחד הדברים שאנו מנסים לעשות בשנה האחרונה – התחלנו לעבוד בנמרצות גם עם מכון התקנים ועם כל הגופים המקדמים את תפיסת המים, גם בארץ וגם בעולם, מתוך הבנה שאפשר לייצר תקינה חדשה.

רועי עמיצור: אחת הבעיות של תקינה, שחייבת להיות Best available technology כדי לייצר תקן כי אם אין טכנולוגיה המאפשרת ביצוע תקן במחיר סביר ובתהליכים סבירים התקן לא יקרה.

רועי עמיצור: יכולים לכתוב איזה תקן שרוצים, הוא לא יקרה.

רועי עמיצור: אם זה יהיה יקר מדי או מסובך מדי, הוא לא יקרה.

רועי עמיצור: אנחנו מאמינים שהצלחנו באמצעות הטכנולוגיה שלנו, והתפיסה והמודעות של מכון התקנים לעניין הזה, להתחיל להוביל לכיוון תקנים שיחייבו לא רק טיפול בשפכים, אלא גם השבה של מים.

רועי עמיצור: אם אפשר כבר היום להגיע למיחזור מים, למה לא לחייב את המפעלים ואת התעשייה לא רק לנקות את השפכים אלא למחזר את המים שלהם?

רועי עמיצור: למה שייקחו מים טובים ויקרים בכניסה, במקומות יקרים מאוד ולא זמינים - - -

משה כחלון: ומה העלויות?

משה כחלון: אף אחד מאתנו לא רוצה להשקיע קילו זהב כדי לקבל קילו עופרת.

רועי עמיצור: זה מה שאני אומר.

רועי עמיצור: מאחר ובלאו הכי צריך לטפל בשפכים, ועלות הטיפול בשפכים בהשמדה יקרה מאוד, אנחנו הצלחנו גם להוזיל את העלויות – והוכחנו זאת – בסדר גדול של בין פי שלוש לפי חמש בין העלות האלטרנטיבית של מחיר הטיפול באמצעות השמדה ובין עלות שמאפשרת גם מיחזור.

רועי עמיצור: לכן לדעתנו נוצרה כאן הזדמנות טובה לתקינה חדשנית שלא היתה קיימת עד היום.

דוד טל: אתם אמורים לדאוג לנו למים מינרליים מתוך הברז?

רפי איפרגן: את זה סידרנו.

רועי עמיצור: כפי שנאמר כאן, יש חשיבות רבה מאוד לכניסה של התחום הציבורי לסיוע ותמיכה בתעשייה הזאת.

רועי עמיצור: יש צורך לעודד ולהגדיל גם את מספר בוגרי האוניברסיטאות ולתמוך בסטארט-אפים, ואחר-כך לאפשר את התקינה ואת הליווי לשוק.

רועי עמיצור: אחד הדברים המהותיים יותר עבורנו בשלב זה הוא הקמת מערכי ייצוא.

רועי עמיצור: בעולם הטיפול במים ובשפכים, בניגוד לעולם ההיי-טק, לא כולם צריכים להיות מהנדסים או דוקטורים.

רועי עמיצור: חלקים רבים של התעשייה הזאת זה מה שנקרא Old industry – מכניקה, עבודה פיזית, הרבה מכונות וציוד הדורשים עובדים ומפעילים, אנשים שהם עובדי כפיים.

רועי עמיצור: יש כאן הזדמנות, לא רק ליצור תעשייה מובילה בעולם, אלא באמצעות עידוד ממשלתי לייצר גם הרבה מאוד מקומות עבודה באותם מקומות שהם היום מוכי אבטלה.

רועי עמיצור: כאן התעשייה בהחלט לא צריכה להתמקד בגוש דן, אלא יכולה לעבור למקומות בהם אפשר להקים מפעלים עם עובדי כפיים, שיקבלו תעסוקה במשק עתידי, לא במשק היסטורי.

רועי עמיצור: לא בטקסטיל ולא בתעשיות שעוברות למזרח הרחוק, אלא בדברים שמתקדמים עם הטכנולוגיה ושמייצרים מקומות עבודה לעובדי כפיים.

רועי עמיצור: תעשיית המים מתפתחת.

רועי עמיצור: ישראל יכולה להיות גוף מוביל.

רועי עמיצור: בסך הכול אנחנו יכולים לייצר מעבר לשיפור התנאים כאן עמידה באיכות הסביבה, שיפור המים וניצולת המים במדינת ישראל.

רועי עמיצור: אפשר לייצר גם תדמית טובה מאוד למדינת ישראל כמובילה, לא בתחום ביטחוני שבו הקונוטציה שלילית, אלא בתחום חיובי שבו עושים משהו טוב לעולם.

רועי עמיצור: יש הרבה מאוד יתרונות ללכת דווקא בכיוון הזה.

רועי עמיצור: התמיכה הממשלתית חשובה.

רועי עמיצור: אם נדע לעשות את זה נכון, כפי שאמרו מר בוקי אורן וגברת זיוה פתיר, אפשר לייצר מובילוּת עולמית, אפשר לייצר תעשייה.

רועי עמיצור: יש לנו כבר את השם ואת המוניטין כגוף מוביל בתחום המים.

רועי עמיצור: צריך לרכב עליו, ואפשר גם לנצל אותו ליצירת מקומות עבודה ובניית תשתית במדינת ישראל.

בוקי אורן: הערה אחת לגבי האופטימיות שלי, שתיארתי אותה כאופטימיות ריאלית.

בוקי אורן: מר רועי עמיצור שדיבר לפני רגע היה מספר שתיים ב"קומברס".

בוקי אורן: המעבר של אנשים מתעשיית ההיי-טק לתעשיית המים היא דוגמה.

בוקי אורן: לא מדובר על מדע בדיוני, אלא זה יכול לקרות ואנחנו יכולים אכן להוביל את ישראל קדימה.

בוקי אורן: מר רועי עמיצור הוא דוגמה בפועל למעבר של ההיי-טק לתעשיית המים.

ירון בן ארי: אני מציע שנעבור לנציג תעשייה בוגרת, המשנה למנכ"ל חברת "נטפים", מר יוסי לביא.

יוסי לביא: אני רוצה להתייחס לשלוש נקודות מבט בסוגייה הזאת, מהתחום שאני עוסק בו ומתמצא בו: הרציונל העסקי, שחלקו הוצג כאן ואתייחס אליו בקצרה; המודל השיווקי שאנו מאמינים בו מניסיוננו הדל בשווקי העולם – השאלה בדרך כלל איננה איך נכנסים לשם, אלא איך נשארים שם ומתרחבים, אלה החיים העסקיים; והתקינה ככלי שיווקי – התקינה נועדה להגן על האזרח ויכולה להוות כלי שיווקי אדיר.

יוסי לביא: הצילומים האלה מייצגים בדיוק את מה שנאמר.

יוסי לביא: זה לא יקרה רק בעתיד, אלא קורה היום.

יוסי לביא: קרוב למיליארד אנשים הולכים לישון רעבים בגלל בעיות של אספקת מזון, ו-5 מיליון ילדים מתים מדי שנה בגין מחלות הקשורות במים וברעב.

יוסי לביא: לא אתן לכם הרצאה של שעה, אלא רק את הכותרות לגבי החיבור שבין מזון ובין מים, שהוא ענייננו.

יוסי לביא: אוכלוסיית העולם, כפי שצפוי שתגדל בעשרים השנים הבאות, תצטרך עוד 54% גידול במזון.

יוסי לביא: למי שלא יודע, כדי לגדל מנת מזון ממוצעת בעולם נדרשים 2,000 ליטר מים.

יוסי לביא: כדי לא למות בצמא נדרשים 4 ליטר מים ביום.

יוסי לביא: נעבור ישר לסוגיית המים.

יוסי לביא: כידוע, בכל העולם יש בסופו של דבר פחות מחצי אחוז מים זמינים.

יוסי לביא: פחות ידוע החיבור הזה – בשביל לספק את מנות המזון שנצטרך לספק בעתיד צריך להגדיל את כמות המים בעולם ב-32 אחוזים.

יוסי לביא: במילים פשוטות, צריך להוסיף 24 נילוסים לעולם.

יוסי לביא: אין דרך כלכלית לעשות כן בכל הקשור לחיבור שבין גידול המזון ובין כמות המים.

יוסי לביא: הדבר הזה יוצר בעיה.

יוסי לביא: צריך לדעת ש-70 אחוזים מן המים בעולם הולכים לחקלאות.

יוסי לביא: חסכונות שצריך לעשות בתחומים האחרים קטנים בהשפעה העולמית.

יוסי לביא: "הכסף הגדול" של המים, או עיקר בזבוז המים מצוי בחקלאות.

יוסי לביא: מי שייתן פתרון לתחום הזה, יביא פתרון.

יוסי לביא: מי שייתן פתרונות לתחומים האחרים, עוזר לדבר המרכזי.

יוסי לביא: כאן רואים את רמת האפקטיביות: "יעילות ההשקיה, הבשורה הישראלית".

יוסי לביא: במילים אחרות, כששופכים ליטר מים לאדמה, איזה אחוז בסופו של דבר מביא את התוצרת, את הפרי, את העלה או את הפרח.

יוסי לביא: אציג שתי נקודות קיצוניות.

יוסי לביא: השיטה הנהוגה בעולם, שיטת ההצפה, הניצול שלה בין 40-60 אחוזים.

יוסי לביא: כלומר 50% מהמים שנשפכים הולכים, או למעלה או למטה, אבל לא מגיעים לצמח.

יוסי לביא: נעזוב את כל הנתונים באמצע ונעבור לשיטת הטפטוף.

יוסי לביא: בטפטוף 90 אחוזים מן המים מגיעים לתוצרת ורק 5-10 אחוזים הולכים לאיבוד.

יוסי לביא: כיוון שזאת ועדת הכלכלה, מותר לדבר במושגים של תעשייה וכלכלה.

יוסי לביא: לדעתי אף מפעל רציני בעולם לא קונה מכונה שהפחת שלה 50%, פרט למכונות המים.

יוסי לביא: אגב, כל הנתונים שאני מציג כאן הם מהבנק העולמי, אספתי אותם לכלל מצגת אחת.

יוסי לביא: מה המיוחדוּת הישראלית?

יוסי לביא: מכל השטח החקלאי בעולם, די שנסת

יוסי לביא: כל על האחוזים – רק 3 אחוזים מושקים בטכנולוגיה חכמה חוסכת מים, טכנולוגיית טפטוף או טכנולוגיה אחרת.

יוסי לביא: נוסיף לזה גם את ה-14 אחוזים.

יוסי לביא: כלומר 17-18 אחוזים מהשטחים החקלאיים מושקים בטכנולוגיה חוסכת מים.

יוסי לביא: 80 אחוזים מן השטחים מושקים בהצפה, בבזבוז של 50 אחוז.

יוסי לביא: יש רק מדינה אחת חריגה בכל העולם שעובדת אך ורק בטכנולוגיות חוסכות מים, מדינת ישראל, וזה מה שמביא אחר-כך את כל התוצאות.

יוסי לביא: המשחק בעולם, רמזתי על כך קודם, אנחנו רוצים להיות מיוחדים, להיות טובים, להיות לאורך זמן, ולא רק לעשות איזה בליץ ולצאת החוצה.

יוסי לביא: יש לנו יכולת למצב עצמנו כפתרון ישראלי, טכנולוגיה חכמה לשימוש יעיל במים לחקלאות, שזאת עיקר הבעיה שהצגתי קודם.

יוסי לביא: והדבר השני, עלינו לבדל את עצמנו.

יוסי לביא: אם נהיה דומים מישהו אחר ינצח אותנו, אין צל של ספק.

יוסי לביא: רק על-ידי שני הכלים האלה אפשר, על-פי הניסיון שלנו, לשרוד בשוק העולמי.

יוסי לביא: הבאתי לכם תמונות מיוחדות של השקיה בשנת 300 לספירה בתקופה האינקה, אז השקו על-ידי ששפכו מים על השטח החקלאי.

יוסי לביא: התמונה הבאה היא משנת 2007 וצולמה בארצות-הברית, שם משתמשים בשיטת ההצפה, בבזבוז של 50 אחוזים מן המים, אותו דבר בדיוק.

יוסי לביא: האם העולם התקדם?

יוסי לביא: זאת הבשורה, המנוף שעליו לדעתי צריך להלביש כל דבר הקשור למים, וזה יוצר את ההבדל.

יוסי לביא: הקו החום בשקף הזה הוא כמות המים שהצמח צריך.

יוסי לביא: אם לא נמצאים בכמות הרטיבות הזאת, נוצר בזבוז.

יוסי לביא: מימין רואים את שיטת ההצפה, ש-80 אחוזים משתמשים בה – שופכים את המים על פני הקרקע, היא מתייבשת תוך 7 ימים ואז שופכים פעם נוספת.

יוסי לביא: מספר שעות בלבד המים מצויים בכמות שהצמח צריך.

יוסי לביא: זה הדור הראשון של ההשקיה בעולם.

יוסי לביא: הדור השני הוא דור הטפטוף הקונבנציונלי, כאשר משקים פעם ביום.

יוסי לביא: כאן נמצאים כבר קרוב הרבה יותר אל התחום הנכון.

יוסי לביא: אבל עכשיו אנחנו מדברים על הדור השלישי, שמשמעו: הצמח יקבל כפי שהוא צריך.

יוסי לביא: זאת הטכנולוגיה החדשה.

יוסי לביא: נכון, אנחנו הטכנולוגיה הוותיקה.

יוסי לביא: תעשיית הטפטוף הישראלית היא סטארט-אפ שקיים כבר 40 שנים, פשוט סטארט-אפ נכון.

יוסי לביא: יש מיליוני ניסיונות בעולם, שמהווים רק 3 אחוזים.

יוסי לביא: מתי הגיעה פריצת הדרך?

יוסי לביא: עכשיו.

יוסי לביא: עכשיו הזמן לזה.

יוסי לביא: הכול מחובר כמובן לחיישנים למטה ומשדרים כדי לקבל בדיוק מה שצריך.

יוסי לביא: אנו סבורים שהתקינה היא בהחלט כלי שיווקי.

יוסי לביא: זה שההודים לא נמצאים על התקינה הבין-לאומית העכשווית, זה סתם?

יוסי לביא: הם לא קוראים דואר?

יוסי לביא: הם לא רוצים.

יוסי לביא: טוב להם להיות היכן שהם נמצאים.

יוסי לביא: בשקף הבא אציג היכן טוב לנו להיות.

יוסי לביא: כך אנחנו עובדים אכן בתחום ההשקיה ואני סבור שצריך לעשות את זה גם בתחומים אחרים.

יוסי לביא: זה כולל את אסטרטגיית הבידול שציינתי קודם – צריך לבדל מהמצב הקיים ולומר שאנו שונים.

יוסי לביא: אם לא בידלת, אתה יכול לספר סיפורים; ומיצוב איכותי גבוה – לעולם מי שהולך למיצוב איכותי גבוה הוא שיגיד: אני רוצה תקינה מבדלת.

יוסי לביא: מי לא ירצה בכך?

יוסי לביא: מי ששומר על רמה נמוכה, כי לשם מה הוא צריך את זה?

יוסי לביא: השקף הזה מציג אינדיקציות של מוצרים ישראלים לעומת מוצרים ממקומות אחרים בעולם בתקינה.

יוסי לביא: כך עובדים בעולם, כך עובדים נגדנו, וכך אנו עובדים עם מכון התקנים.

יוסי לביא: דרך אגב, צריך להגיד כאן שזה צוות משולש, יש עוד מכון אחד שעוזר מאוד – מכון הייצוא.

יוסי לביא: בתחום הזה יצרנו משולש: מכון התקנים, מכון הייצוא והתעשייה שהולכים ביחד.

יוסי לביא: לא אגיד שאנו משתלטים, יש לנו עוד הרבה מאוד במה להשפיע, אבל כך בדיוק מציירים את קווי הגבול.

יוסי לביא: ואז כשאנו מסבירים ללקוח, לממשלה, למוסד בין-לאומי, אומרים: תסכלו על התקנים.

יוסי לביא: התקן מבדל בין חכם ללא חכם, בין יעיל ללא יעיל ועושה לנו את העבודה.

יוסי לביא: אלה דוגמאות.

יוסי לביא: הצוות שלנו התמקד עד כה באירופה.

יוסי לביא: כדי להמשיך לשמור על ההובלה שלנו עלינו להמשיך לשמור שם על העמדות; על הודו כבר דובר כאן, אין לי מה להוסיף; נכנסנו גם לאוסטרליה בסוגיית השימוש במים מושבים ושימוש בטכנולוגיה הישראלית של טפטוף, טפטוף טמון המצריך תקנים מיוחדים כי יוצר שימוש בטוח יותר במים מוּשבים; ובאמריקה הלטינית.

יוסי לביא: אתן רק דוגמה אחת מהתחום הבין-לאומי.

יוסי לביא: בתחום הבין-לאומי יש צוות שמפתח, יחד עם מכון התקנים, מכשיר מדידה שבעזרתו אפשר יהיה להגיד אילו מים מתאימים יותר או פחות.

יוסי לביא: וכמו בכל מהפיכה מדעית, בסוף צריך לייצר סרגל, כאשר לא היה סרגל קודם לכן, ולשים על הסרגל כל מיני סימנים שלא היו קודם.

יוסי לביא: זה אחד הפיתוחים שעושים עכשיו ואני סבור שעשוי לעזור.

יוסי לביא: אם נכניס את הסרגל הזה ככלי מדידה, זה אחד הכלים שעשויים אכן לעזור לנו בעתיד.

ירון בן ארי: נבקש מסמנכ"ל חברת "אטלנטיום", ד"ר אורי לוי, לספר על הסטארט-אפ שלהם.

אורי לוי: שלום, יש לי תואר כפיסיקאי, תואר ממכון ויצמן, ופוסט דוקטורט מניו-ג'רסי בתחום אלקטרו-אופטיקה.

אורי לוי: תודה רבה על ההזדמנות שאתם נותנים לי להציג בקצרה את החברה, את הטכנולוגיה, ולקשור אותה קצת עם התקינה.

אורי לוי: כמה מילים על החברה.

אורי לוי: חברת "אטלנטיום" נוסדה במרץ 2003, בהשקעה של כ-10 מיליון דולר בסוף 2006 מ"אלרון".

אורי לוי: יש לנו כבר יכולת ייצור מסוימת.

אורי לוי: יש לנו פריסה עולמית ויכולת שיווק, עם מטות בארצות-הברית, סין ואוסטרליה.

אורי לוי: אנו מעסיקים 45 עובדים, 30 נציגי מכירות עם חוזים חתומים בפריסה עולמית.

אורי לוי: במרץ 2007 נכנסה "אטלנטיום" לרשימת מאה החברות הפרטיות המובילות, מהן 10 ישראליות, שפיתחו Water disinfection technology that uses advanced hydraulic optical principles to ensure that no microbes escape.

אורי לוי: אנחנו עוסקים בטיהור מים.

אורי לוי: מיקרובים הם הדברים הרעים, וצריכים שלא "יברחו" דרך המערכת.

אורי לוי: אנחנו קוראים לטכנולוגיה שלנו The hydro-optic disinfection technology, כלומר אופטיקת מים.

אורי לוי: בשקף הזה נראה המוצר.

אורי לוי: יש מנורת אולטרה-סגול בשני הצדדים, עם פוטונים אולטרה-סגולים המעקרים את החיידקים.

אורי לוי: המכשיר מודרני ומתקדם, עם אפשרויות בקרה.

אורי לוי: תעשיית ה-UV כבר עתיקה מאוד, UV disinfection הוא כבר בן מאה, אך הצליחה להוציא לעצמה שֵם של מתקנים לא כל-כך אמינים.

משה כחלון: זה סוג של פילטר שדרכו עוברים המים?

אורי לוי: לא.

אורי לוי: זה אור שפוגע ב-די-אן-אי של חיידקים, וכתוצאה מן הפגיעה בדי-אן-אי הם לא יכולים להשתכפל.

אורי לוי: זה נקרא disinfection.

קריאה: תגיד: קרינה.

אורי לוי: אני לא אוהב את המונח ולא משתמש בו כי יש לו קונוטציות שליליות מאוד.

אורי לוי: כאן מדובר באור, שיש לו קונוטציה חיובית.

אורי לוי: בשקף הזה רואים סנסורים המשפרים את אמינות המוצר.

אורי לוי: כאן יש מנורות אולטרה-סגולות, שלא כדאי לשים את היד כדי להשתזף דרכן כי הן מאוד אנרגטיות, שמוציאות אור.

אורי לוי: המים זורמים מסביב והאור עובר דרך איזה חלון ונכנס לתוך הנפח.

אורי לוי: כאן אראה לכם אנימציה על מה שעושה ה-UV לחיידקים.

דוד טל: אתה יודע מה האור הזה, הקרינה, עושה לחיידקים.

דוד טל: אתה יכול לומר גם מה זה עושה למים?

דוד טל: האם יתגלה בעוד 10-20 שנים ששתיתי מים שגרמו לי למחלה כלשהי?

אורי לוי: כאשר מדובר ב-Disinfection יש ל-UV שני יתרונות.

אורי לוי: האחד, אם לא רוצים לסנן, אם אין בעיה של חלקיקים אלא יש רק משימה Disinfection, כלומר לעקר חיידקים, השיטה הכי זולה היא Ultra-violet.

אורי לוי: והיתרון השני – No disinfection by-product, לא משקיעים תוצרי לוואי במים.

אורי לוי: זה נקי מאוד לסביבה ולא עושה כלום למים.

אורי לוי: השיטה זולה ובטיחותית, ולפיכך מומלצת.

אורי לוי: לא הבאתי לכאן שקפים שיווקיים, אבל יש לי שקף המראה שתעשיית ה-UV גדלה ב-7 השנים האחרונות בפקטור 5.

בוקי אורן: זה יחסית לכלור, שמרגישים אותו ויודעים שנשאר משהו ממנו במים.

אורי לוי: אלה המיקרובים במים.

אורי לוי: כאן יש מנורה.

אורי לוי: כאן יש חלון שקוף.

אורי לוי: המנורה מוציאה פוטונים – חלקיקי אור, ממש כמו כדורים, וחלק מן הכדורים נבלע במיקרובים ופוגע ב-די-אן-אי שלהם.

יחיעם ששון: מה לגבי זיהום כימי?

אורי לוי: זה המודל של "אטלנטיום" והוא ייחודי.

אורי לוי: לא אלאה אתכם ברזי הטכנולוגיה וביתרונות של "אטלנטיום".

אורי לוי: בתערוכה בהולנד, "Aqutec 2006", זכתה "אטלנטיום" בפרס החדשנות.

אורי לוי: עשינו Performance validation בסוף 2006, מבצע גדול מאוד של העברת מערכת כזאת לארצות-הברית לתקינה, שנמשכה חודשים רבים, כדי לקבל תווי תקן ולהראות שמה שאנו טוענים שהמכשיר עושה הוא אכן עושה.

דוד טל: אתם הצעתם את התקן?

אורי לוי: התקן הוצע על-ידי "EPA guided validation" (EPA – Environmental Protection Agency).

דוד טל: אני מכיר יצרנים רבים בארץ שמציעים למכון התקנים תקן שהם סבורים שנכון וראוי לקבוע.

אורי לוי: אתייחס בשקף האחרון להמלצותי, כיצד לדעתי מכון התקנים יכול לסייע, שזה בקונטקסט של הישיבה.

אורי לוי: כאן מדברים על Log-inactivation, שעל כל מיליון חיידקים שעוברים את המערכת רק אחד פעיל, רק אחד יכול להתרבות, וכל השאר, 6 לוג, לא פעילים.

אורי לוי: זה הישג יפה מאוד.

אורי לוי: קיבלנו את הנתונים מרשות עצמאית שבדקה את הנתונים.

אורי לוי: Optional regulatory requirements – אלה דוגמאות איך רגולציות ספציפיות, שקל לנו ליישם כי כבר יישמנו אותן, למתחרים קשה ליישם.

אורי לוי: כאן יש ארבע דוגמאות: - Sensor for each light source – לכל מנורה יש סנסור.

אורי לוי: זה נחמד מאוד.

אורי לוי: לנו כבר יש את זה.

אורי לוי: - Built-in water transmission monitor – אנחנו החברה היחידה בעולם שמודדת את איכות המים העוברים במערכת בזמן אמת, ואיכות המים משפיעה מאוד על המוצר ולכן אנחנו כל הזמן מווסתים את הפעילות כדי להבטיח מנה מינימלית.

אורי לוי: זה דבר חשוב מאוד.

אורי לוי: בפנים יש לנו זכוכיות שמאפשרות לנו לעשות את זה בקלות יחסית, ובזול.

אורי לוי: - Narrow dose distribution function.

אורי לוי: - Low risk of mercury in the water – גם זה חשוב.

בוקי אורן: מעניין לציין בוועדת הכלכלה, שהיא לא ועדה הנדסית אלא מתבוננת על תהליכים, שהעובדה שחברה כמו "אטלנטיום" משתמשת בחברה ממשלתית כמו "מקורות" כאחד מאתרי הניסוי שלה, זה דבר מבורך מאוד.

בוקי אורן: אנחנו צריכים להסתכל כאן על תהליכים.

דוד טל: בשקף הקודם ציינת שרק חיידק אחד ממיליון יכול להתרבות.

דוד טל: השאלה לאיזו כמות הוא יכול להתרבות.

דוד טל: לפעמים די במיקרוב אחד שיתרבה בנפח עצום.

אורי לוי: אתה צודק.

אורי לוי: עכשיו זה תלוי בתקינה ובאפליקציה.

אורי לוי: יש אפליקציות שזה בכלל לא נורא, שזה הישג גדול.

אורי לוי: אם אתה מגדל דגים ויש במים מיקרוב אחד, ופעם ב-7 בימים המיקרוב הזה מגיע כבר ל-1,000 מיקרובים ושוב יורד לאחד, או למשל באפליקציה של שטיפת בקבוקים – אם יש מיקרוב אחד במים ששוטפים את הבקבוקים, לא נורא.

אורי לוי: זה תלוי באפליקציות.

איתן לוי: אני מנכ"ל "אקוויז".

איתן לוי: את "אקוויז" הקמנו, שני מהנדסים צעירים בוגרי טכניון, רונן שכטר ואני, בשנת 2000, אחרי 10 שנים בערך של עבודה בתעשייה.

איתן לוי: אחרי שחלקנו ביחד ספסל לימודים, כאשר אחד המורים שלנו היה פרופ' רפי סמיט היושב כאן לידי, יצאנו אל התעשייה, ראינו מה הולך ופיתחנו טכנולוגיה על בסיס ידע ראשוני שפותח במכון מחקר בארץ.

משה כחלון: מה ההשכלה שלכם?

איתן לוי: למדנו הנדסה כימית בטכניון.

איתן לוי: למעשה הנדסה כימית היא אחד מצינורות ההזנה של אנשי טכנולוגיה בתחום המים היום.

איתן לוי: יש בטכניון גם מחלקה להנדסה סביבתית.

איתן לוי: גם באוניברסיטת בן-גוריון יש מחלקה להנדסה כימית ומחלקה שמתמחה במים.

איתן לוי: אלה גופי האקדמיה שמזינים מהנדסים.

אבנר עדין: יש גם מחלקה באוניברסיטה העברית.

איתן לוי: וגם מחלקה יפה מאוד ברחובות.

ירון בן ארי: גם במכללת תל-חי.

זיוה פתיר: והכול ביחד לא מספיק, זה משפט המפתח.

איתן לוי: נכון.

איתן לוי: היום "אקוויז" נמצאת בתאוצה של גיוס עובדים חדשים.

איתן לוי: היו לנו 12 עובדים לפני שנה, 15 עובדים לפני חודשיים, 20 עובדים היום, ובעוד שנה יהיו לנו 50 עובדים בעזרת ה'.

איתן לוי: אנחנו מחפשים בנרות עובדים טובים שיכולים להצטרף למערכת, מצוינים באקדמיה, שצריכים לצבור ניסיון, וכן אנשי מכירות ואנשי התקנות.

איתן לוי: השילוב עם ההיי-טק בארץ עוזר מאוד כי אנחנו קולטים בוגרי היי-טק, אנשי מכירות שרגילים להסתובב בכל מיני מדינות עלומות-שם, ואנשים שיודעים לרדת עם ארגז כלים ולהתקין מתקן בעצמם.

איתן לוי: אלה יכולות שהתפתחו בארץ בעשר-עשרים השנים האחרונות, וזה לא מובן מאליו.

איתן לוי: הקמנו את החברה בשנת 2000.

איתן לוי: אנחנו מתמחים בטיפול ביולוגי בשפכים.

איתן לוי: שפכים מטופלים בצורה ביולוגית, כלומר מביאים את השפכים אל תוך בריכה ומכניסים אוויר כדי שהחיידקים יוכלו לנשום.

איתן לוי: אלה חיידקים שאנו רוצים שיתפתחו, בניגוד למיקרובים הקודמים.

דוד טל: כמו "אקטימל".

איתן לוי: החיידקים האלה אוכלים את הזיהום שבשפכים עד שכבר אין זיהום, השפכים מטוהרים, אבל גדלו הרבה חיידקים, ואז זה עובר לאגני שיקוע, שם החיידקים שוקעים והמים הצלולים יוצאים ועוברים תהליכי סינון וחיטוי עד שיכולים לשמש להשקיה או לזרום לנחלים.

דוד טל: ומה עושים עם הבוצה?

איתן לוי: הבוצה מטופלת, מעוקרת לרמה שהיא כבר לא פעילה.

איתן לוי: נותנים לחיידקים לאכול את עצמם קודם כול, ואז כאשר אכלו את כל שאפשר לאכול, את החלק הנותר מחטאים ומפזרים בעיקר בשדות, או כחומר דלק.

רפאל סמיט: בינתיים מהשפד"ן זורקים את זה לים.

ירון בן ארי: נכון, אבל בחיפה עושים מזה קומפוסט.

אבשלום וילן: יש דרישה לבוצה בחקלאות כי אפשר להשתמש בה כדשן לאחר שהיא מתייבשת.

ירון בן ארי: את זה אפשר לעשות בשדות הגדולים של הנגב, אך בצפון באזורי מגורים לא יכולים לעשות את זה.

אבשלום וילן: הדרום והנגב יכולים לקלוט את כל הבוצה כמעט.

איתן לוי: מאחר והחיידקים אוכלים את הזיהום אנחנו רוצים להחזיק כמה שיותר חיידקים בבריכה כדי שהחיידקים יוכלו לאכול יותר, ולכן בנינו להם בתים.

איתן לוי: פיתחנו חלקיקי פלסטיק שמאופיינים בשטח פנים גדול מאוד.

איתן לוי: זה חלק מן הפטנט שלנו.

איתן לוי: החיידקים מצפים את חלקיקי הפלסטיק וכך אנחנו מגדילים את היכולת של המתקן לטפל.

איתן לוי: אם מתקן תוכנן לטפל ב-1,000 קו"ב לשעה, כאשר מוסיפים את הפלסטיקים האלה הוא מטפל ב-2,000 קו"ב לשעה, בלי צורך לבנות בריכות נוספות.

איתן לוי: את הידע הזה יישמנו במספר יישומים תעשייתיים.

איתן לוי: אחד מהם, משמעותי מאוד, יש תקנות חדשות לאיכות קולחין שמתפרסמות בכל העולם.

איתן לוי: בארץ פורסמו לפני כשנה תקנות ועדת ענבר, שמיושמות עכשיו בהדרגה.

איתן לוי: בארצות-הברית יש תקנה EPA סעיף 44, באירופה תקנה 27191.

איתן לוי: התקנות הללו מחייבות מתקנים קיימים להוסיף תהליך של סילוק אמוניה מהשפכים, לא רק סילוק של העומס האורגני, ועל-ידי הוספת הפלסטיקים הללו למתקן ניתן לעשות את זה באופן זול מאוד, פשוט וקל.

איתן לוי: זה מקצר את זמן ההקמה ויש לו מספר יתרונות.

איתן לוי: פרט לכך, הקמת מתקנים לטיפול בשפכים תעשייתיים – בתעשיית המזון, תעשיית בתי זיקוק, מחלבות; שדרוג בריכות חמצון שמפיקות קולחין באיכות ירודה מאוד – אנחנו מוסיפים מתקן קטן בסוף הבריכה והופכים את המתקן לאיכותי; פיתחנו גם מערכות למִדְגֶה מתועש – דגים שצורכים כמות גדולה מאוד של מי-שתייה במִדְגֶה צפוף, אנחנו מאפשרים למחזר את המים הללו לבריכה עצמה שהופכת להיות מִדְגֶה במעגל סגור.

איתן לוי: ניקח לדוגמה את בריכות הדגים בעמק בית-שאן הצורכות 30 מיליון קו"ב מים שפירים בשנה.

משה כחלון: הם המציאו כבר טכנולוגיות עצמאיות בבריכות שלהם.

משה כחלון: הייתי שם בסיור וראיתי שיש להם כל מיני טכנולוגיות למיחזור.

איתן לוי: הטכנולוגיה הכי נפוצה היא עדיין לזרוק משאבה באופן לא חוקי בירדן או על-יד איזו באר ולשאוב מים ...

איתן לוי: הפטנט שלנו נרשם בכל העולם ואנחנו מופיעים הרבה מאוד בכנסים מדעיים ובכנסים מקצועיים.

איתן לוי: זכינו בפרס ראשון על חדשנות בכנס האחרון ב... בארצות-הברית.

איתן לוי: לא מזמן פורסם גם מאמר עלינו ב...

איתן לוי: שציין את הטכנולוגיה שלנו כאחד הפתרונות הטובים לבעיית איכות השפכים.

איתן לוי: אנחנו משווקים בכל העולם כמעט.

איתן לוי: יש לנו רשת סוכנים באירופה, זכיינים בארצות-הברית, יש לנו סניף באמריקה הלטינית וסוכני משנה באמריקה הלטינית.

איתן לוי: אנחנו מתחילים להיכנס גם לאזור המזרח הרחוק.

איתן לוי: יש לנו היום התקנות בצ'ילה, ברזיל, מקסיקו, ארצות-הברית, ספרד, איטליה, שווייץ וישראל וקצב ההתקנות הולך ומתרבה משבוע לשבוע.

איתן לוי: נכנסנו לפני מספר חודשים לברזיל ולספרד, בעזרה גדולה מאוד של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

איתן לוי: רק בשבוע האחרון פתחנו שני מתקנים חדשים, ובשבוע הבא עוד שניים יפתחו.

איתן לוי: מה שאנחנו חושבים שצריך לעשות, הצמיחה תגדל בעזרת סיוע ממשלתי, פיתוח של עוד טכנולוגיות בשיתוף עם התעשייה והטמעה שלהן במגזר העירוני.

איתן לוי: תודה רבה.

רפאל סמיט: כולנו עדים לקיצוץ משמעותי בשנים האחרונות בתקציבי האקדמיה.

רפאל סמיט: עליכם להבין שהמשמעות היא בראש ובראשונה קיצוץ בחברי סגל צעירים, דווקא בשטחים האלה, כי לא מקצצים בתחום ההיי-טק או החשמל, אלא מקצצים בתחום הזה – לא מקבלים חברי סגל חדשים, יש קיצוץ משמעותי במלגות לחברי סגל צעירים, למסטרנטים ודוקטורנטים, שהם דור המנהיגים הבא של הטכנולוגיות האלה.

רפאל סמיט: כתוצאה מכך סטודנטים שמגיעים לעסוק בתחום הזה, שעושים זאת מתוך הכרה בחשיבותו, בסיום לימודיהם 90 אחוז מהם הולכים להיי-טק ולא נשארים בתחום המים כי אין להם עדיין מספיק מה לעשות בתחום הזה.

רפאל סמיט: זה אומר גם קיצוץ בתקציבי מחקר.

רפאל סמיט: הממשלה החליטה על העברת תקציבי מחקר, אך החלטות אלה לא יושמו עד היום.

רפאל סמיט: 30 מיליון השקלים שהוזכרו כאן, חלקם היה צריך להגיע לתקציבי מחקר דרך משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, אך הכסף לא מגיע והמצב גרוע.

רפאל סמיט: כאשר מדברים על פיתוח טכנולוגיות מים, יש אנשים טובים באקדמיה שרוצים להיכנס לתחום.

רפאל סמיט: הם נכנסים לתחום ונוצרת היום תחרות גדולה הרבה יותר על המקורות המידלדלים של המדינה באספקת תקציבי מחקר.

רפאל סמיט: כתוצאה מכך עובדים בתקציבים קטנים בהרבה, מצומצמים בהרבה, ואין לנו יכולת תחרות בגורמים אקדמיים בארצות-הברית ובאירופה.

אבנר עדין: אני מבקש כמובן לחזק את דברי חברי מהטכניון.

אבנר עדין: אני פרופסור בפקולטה לחקלאות באוניברסיטה העברית בירושלים, בוגר הטכניון לשעבר.

אבנר עדין: הוזכרה כאן האקדמיה מספר פעמים.

אבנר עדין: אני מקווה שבדיון אחר אפשר יהיה להרחיב את הדיבור על תפקיד האקדמיה.

אבנר עדין: האקדמיה, כפי שראינו, מספקת את כוח האדם המתאים.

אבנר עדין: האקדמיה עוזרת גם ביזמות, גם מעצמה, וגם מספקת את השלב הממש ראשוני.

אבנר עדין: לפני שמפתחים מוצר שהולך לאתרים של "מקורות" לבדיקה, לדוגמה, יש לאנשים רעיון שצריך לבחון במעבדה, לפתח אותו, לתת לו אור ירוק או אדום, Go או No go, שעולה מעט מאוד כסף אם נעשה בהתחלה במעבדה באוניברסיטה.

אבנר עדין: לפיכך לאקדמיה יש תפקיד מרכזי מאוד בתחילת כל תהליך, וגם בפיתוח.

אבנר עדין: בנוסף על כך, לאקדמיה בישראל, בניגוד להרבה מוסדות בחוץ-לארץ, יש מעורבות יישומית, גם מתוך פטריוטיות וגם מתוך כוונה לקדם את הנושאים.

אבנר עדין: גם פרופ' סמיט וגם אני יושבי-ראש של ועדות שונות.

אבנר עדין: הגשתי לאחרונה למשרד הבריאות את דוח הוועדה לעדכון תקנות איכות מי השתייה, שגם בו יש רעיונות היכולים לעזור להמשך פיתוח של דברים.

אבנר עדין: לכן חשיבות האקדמיה כאן היא מעל ומעבר, וצריכה למצוא ביטוי בתוכניות האסטרטגיות של הממשלה.

אבנר עדין: אשמח מאוד להזמין פורמלית את חברי ועדת הכלכלה של הכנסת לבקר באקדמיה.

אבנר עדין: אני מוכן לעזור לארגן את הביקור, כדי שתראו במו עיניכם איך הדברים נעשים שם.

משה כחלון: אחרון הדוברים הוא מר עודד דיסטל, מנהל פרויקט אגמים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

משה כחלון: תיכף תגיד לנו כמה כסף עובר לאקדמיה ומתי, נשמע הכול.

עודד דיסטל: אני מנהל פרויקט אגמים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

עודד דיסטל: אני מתנצל בשם מנכ"ל המשרד, מר גבריאל מימון, שרצה להגיע לכאן אבל נתקע במודיעין עלית בדיון על אבטלה והשמת אוכלוסיות מיוחדות.

עודד דיסטל: הפעילות של מכון התקנים חשובה מאוד ומבורכת.

עודד דיסטל: לא אכנס כאן ליותר מדי סופרלטיבים.

עודד דיסטל: אני חושב שזה נעשה.

עודד דיסטל: אני רוצה לתת לכם בקצרה מבט מקרו מעל התוכנית, כדי שתבינו שהפעילות של מכון התקנים היא חלק מתוך פזל שלם של דברים שקורים.

דוד טל: תוכל לומר לנו אולי מתי יעברו 30 מיליון השקלים?

עודד דיסטל: זה מורכב קצת יותר, כי ה-30 מיליון מורכבים מהרבה פרטים.

משה כחלון: אמר מר בוקי אורן שה-30 מיליון זה כסף שנספר כבר ארבע פעמים.

משה כחלון: כאשר ביקשו כסף לכלי כתיבה למשל, נאמר:

משה כחלון: קיבלתם כבר, כאשר ביקשו למשהו אחר, נאמר להם: קיבלתם כבר.

משה כחלון: כל הזמן מדובר על אותו כסף.

עודד דיסטל: אני מבין שהקהל כאן מכיר היטב את אופן הפעילות של אגף התקציבים וכדומה.

עודד דיסטל: ב-18 ביוני 2006 ממשלת ישראל קיבלה החלטה אסטרטגית, מינתה את משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה להוביל מהלך כולל של פיתוח טכנולוגיות מים.

עודד דיסטל: חשוב לציין שהדגש הושם על טכנולוגיות מים בהיבט של ייצוא, לכן זה הועבר למשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

אבשלום וילן: עברה שנה.

אבשלום וילן: מה עשיתם מאז נתקבלה ההחלטה הזאת?

אבשלום וילן: שמענו את הסקירה של מר בוקי אורן, שמעת מה אמרתי אני.

אבשלום וילן: עזוב אותנו מהקשיים.

אבשלום וילן: אתה יושב שם כדי לקדם את העניין.

אבשלום וילן: המבחן שלך, של המשרד שלך, האם העניין מתבצע או לא.

אבשלום וילן: לא מה אמר לך החשב וכל הדברים מסביב.

אבשלום וילן: מה עשית ב-355 הימים שעברו?

אבשלום וילן: תוכל להסביר לנו?

עודד דיסטל: עוד אלמנט חשוב, עליכם לדעת שזה פרויקט ייחודי, מבחינה זאת ששותפים לו בערך 10 משרדי ממשלה וגופים שונים.

עודד דיסטל: אני סבור שאין פרויקטים דומים לזה.

דוד טל: זה עדיין לא מתרץ את הקושיה.

עודד דיסטל: אני מגיע לקושיה.

עודד דיסטל: זה בנוי על שיתוף פעולה מתוך חזון משותף של כל הגורמים הללו שרואים את מטרת הפרויקט.

עודד דיסטל: הפרויקט מתמקד בארבעת התחומים שלהלן: השקעה במשאב האנושי; מחקר ופיתוח; הטמעת טכנולוגיות בשוק המקומי – שזאת בעיה שמר איתן לוי מ"אקוויז" ציין, הקושי בהחדרת פרויקטים לשוק המקומי.

עודד דיסטל: יש כסף במינהל תאגידי ביוב ובמינהל תשתיות ביוב, שני גופים האמונים על הטיפול בשוק המקומי, והרעיון הוא שלחברות טכנולוגיה תהיה אסמכתה מקומית כדי שיוכלו להזמין אנשים מחוץ-לארץ לראות טכנולוגיה עובדת בשוק המקומי; והתחום הרביעי, שהוא בעצם מטרת כל התוכנית, הפריצה לשוק העולמי, כאשר בתוך המשבצת הזאת ממוקמת הפעילות של מכון התקנים, הפעילות של מכון הייצוא, מינהל סחר חוץ ומערך הנספחים הכלכליים.

עודד דיסטל: המטרות שלנו בטווח בינוני ובטווח רחוק, כפי שציין מר בוקי אורן, ליצור תעשייה מייצאת, תעשייה משמעותית, עם Flow של חברות סטארט-אפ, ליצור בערך 50 חברות בסדרי גודל של "אקוויז", "אטלנטיום", "בלו-איי" ואחרות.

עודד דיסטל: הכלים השונים העומדים לרשות התוכנית מתחילים לפעול, חלקם כבר פועלים, חלקם עדיין בהליכים של כניסה להפעלה.

עודד דיסטל: למשל הכלי של מכון התקנים הוא חלק מן התוכנית.

עודד דיסטל: הועבר תקציב ייעודי למכון התקנים וכפי שאתם רואים יש כבר פעילות.

משה כחלון: מה גודל התקציב שהועבר?

עודד דיסטל: מיליון שקל בשנה.

עודד דיסטל: זה 3 מיליון שקל במהלך שלוש השנים הקרובות.

ירון בן ארי: בשנה שעברה קיצצו 20-30 אחוזים ממנו.

עודד דיסטל: אם תקרא להגדלת התקציב, אשמח.

עודד דיסטל: אני פטריוט גדול של התוכנית הזאת.

עודד דיסטל: החממה הטכנולוגית כינרות בצפון הארץ הופרטה.

עודד דיסטל: היא חממה ייעודית לטכנולוגיית מים.

עודד דיסטל: קיבלה השקעה מאיש עסקים קנדי, מר רון שטרן, בהיקפים של כ-30 מיליון דולר; יש פעילות של אשכולות מים בחממות באשקלון ובשדה בוקר.

עודד דיסטל: בשדה בוקר זה יתחיל לפעול במהלך חצי השנה הקרובה.

עודד דיסטל: כמו כן יש החלטת ממשלה על הקמת מרכז טכנולוגיות מים בשדה בוקר; שיתוף פעולה בין ישראל ובין צרפת במחקר ופיתוח; יש פעילות משמעותית עם חברות גלובליות.

עודד דיסטל: כולנו יכולים לרצות, ואנחנו בהחלט רוצים, שתצמח כאן "נוקיה" ושיהיה פה "צ'ק פוינט" בתחום המים, אבל חשוב לנו גם שיתוף הפעולה עם חברות גדולות.

עודד דיסטל: הדוגמאות של "אינטל", "מיקרוסופט" ו"מוטורולה" – הלוואי ונוכל ליישם גם בתחום המים.

עודד דיסטל: כפי שאתם רואים, יש לנו פעילות עם "סימנס", GE, ABB, "דאו כימיקלים" – חברות ענק; אני שמח לציין שהשוק הפרטי לא מחכה לממשלה ובתחום הזה מתקדם לבד.

עודד דיסטל: כ-10 קרנות הון סיכון פעילות בתחום הזה היום; אנחנו יוזמים שיתוף פעולה עם רשויות מים בכל העולם.

עודד דיסטל: יש לנו הסכמים עם בייג'ינג, מדריד, מלבורן וכולי.

עודד דיסטל: הסיפור של מדריד נהדר, קשר שהתחיל לפני כשנה והוביל כבר למספר חוזים – "אקוויז" ו"מקורות" חתמו חוזה עם "קאנאל איזבל" – חברת המים של מדריד, ועוד.

משה כחלון: היכן אתה רואה את השוק הזה עומד בעוד שנה?

עודד דיסטל: הציפייה שלנו, שנצליח לגדל דור שלם של חברות חדשות, ושנצליח לסייע לחברות בסדר הגודל הזה, חברות קטנות ובינוניות, לפרוץ לשווקים העולמיים.

משה כחלון: כלומר אתם במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בעלי ברית לעניין הזה?

עודד דיסטל: אנחנו מובילים את כל התוכנית הזאת.

משה כחלון: לגבי תקינה הבנו שנעשית עבודה.

משה כחלון: אני מדבר על דחיפת היזמים.

רפאל סמיט: שום דבר מזה עוד לא הגיע לאוניברסיטאות.

משה כחלון: הפעילות באוניברסיטאות לא פחות חשובה, כל המחקר.

עודד דיסטל: התרגילים הידועים שנעשים עם תקציבים צבועים נעשו גם כאן.

משה כחלון: מלחמות עם האוצר תמיד היו, ויהיו.

משה כחלון: זה לא נולד היום ולא ימות היום.

עודד דיסטל: אני מתחבר למה שאמר מר בוקי אורן בתחילת הישיבה.

עודד דיסטל: הרעיון שלנו היה להגיד: אישרתם 130 מיליון שקל, זה סכום לא גדול, אבל בסדר, בואו נתחיל לעבוד, אנחנו רוצים להגיע לתוצאות.

משה כחלון: המשרד מאמין בזה?

משה כחלון: המשרד רואה בזה אכן, כפי שאמר מר בוקי אורן, מה שעומד להיות הענף מספר שתיים אחרי ההיי-טק?

עודד דיסטל: אין שום ספק.

עודד דיסטל: הנספחים שלנו שמים את זה על השולחן.

עודד דיסטל: המשרד מתפעל מערך של נספחים בכל העולם.

אבשלום וילן: יצרתם קשרים בעמק הסיליקון?

אבשלום וילן: יש שם הרבה מאוד משקיעים.

עודד דיסטל: אנחנו עובדים גם שם.

עודד דיסטל: מר בוקי אורן ישתתף בכנס שיתקיים בחודש יוני בניו-יורק וידבר עם משקיעים פוטנציאליים.

עודד דיסטל: הנספח שלנו בלוס אנג'לס עובד על זה.

משה כחלון: זמננו קצר, לכן תאמר משפט אחרון.

משה כחלון: למרות שאתה באמת נותן תשובות.

עודד דיסטל: אני רוצה לשתף אתכם בכך שדברים קורים, אלה לא דברים בעלמא.

משה כחלון: קודם כול, אני שמח.

משה כחלון: התשובות שלך מספקות.

עודד דיסטל: אירחנו בארץ משלחת של עיתונאים זרים ביוזמה של משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, מכון הייצוא ומשרד החוץ.

עודד דיסטל: היו כאן 25 עיתונאים ושימו לב לכותרות שהתפרסמו בשבועיים-שלושה האחרונים: "לה פיגארו": "ישראל היא עמק הסיליקון של טכנולוגיית המים"; וכן פרסומים מדרום אפריקה ומהולנד.

עודד דיסטל: הכותרות הללו משרתות את התעשייה הזאת.

עודד דיסטל: כאשר "אקוויז" או "אטלנטיום" יבואו למקומות האלה, מי שראה את הכותרות – זה עושה את העבודה.

עודד דיסטל: כנ"ל קוסטה-ריקה.

עודד דיסטל: שודר סרט חדשותי של CNBC.

עודד דיסטל: הגיע צוות לארץ ושכנענו אותם לעשות סרט על תעשיית המים הישראלית.

עודד דיסטל: הסרט שודר בארצות-הברית ובאירופה ומופיע באתר של CNBC, מספר שבע בצפיות בכל ההיסטוריה של CNBC.

עודד דיסטל: אז הדברים עובדים.

בוקי אורן: אולי עלינו לדבר יותר בעברית, כי באנגלית אנחנו כנראה כבר בסדר.

בוקי אורן: אנחנו צריכים לדבר גם פנימה.

עודד דיסטל: בשקף הזה רואים על קצה המזלג סדרת פעילויות שעומדות להתבצע בחודש יוני.

עודד דיסטל: תראו את האינטנסיביות, את ההיקפים.

עודד דיסטל: מדברים כאן על כל העולם – ארצות-הברית, אירופה, אסיה.

עודד דיסטל: המערכת עובדת.

עודד דיסטל: יש עוד הרבה לתקן.

עודד דיסטל: אני מתחבר למה שאמר פרופ' רפי סמיט.

עודד דיסטל: כן, צריך לחזק עוד המון דברים.

עודד דיסטל: אנחנו רוצים להראות תוצאות.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: כפי שרמז מר בוקי אורן, את הרעיונות תפיצו גם בערוצים הישראלים, לא רק בחוץ.

משה כחלון: תעשו מסיבות עיתונאים גם כאן.

משה כחלון: הדיון הזה היה עבורי מרענן מאוד, אפשר להגיד חדשני.

משה כחלון: לא חשבתי בכלל בכיוון הזה.

משה כחלון: ועדת הכלכלה, כפי שאתם יודעים, מפקחת גם על משרד החקלאות וגם על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה בנושא המים, אך זה לא הגיע אלינו, וחבל.

משה כחלון: בכל זאת אני רואה שאתם עושים עבודה חשובה ורבה, בנוסף למכון התקנים ולגורמים הפרטיים.

משה כחלון: אבל זה צריך לבוא לידי ביטוי, צריך להציף את זה ככל היותר.

משה כחלון: אני מבקש לסכם.

משה כחלון: גם גברת פתיר וגם מר בוקי אורן ונציגי התעשייה והחברים מפיתוח מוצרי מים ביקשו כי מנהיגי מדינת ישראל, ראש הממשלה, השרים וחברי הכנסת יגידו כי מדינת ישראל הולכת לכיוון הזה, לקידום פרויקטים של פיתוח טכנולוגיות מים וקידומן לשם הייצוא והפיכת ישראל לגוף מוביל בעולם בתחום המים.

משה כחלון: ועדת הכלכלה, שמפקחת על משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, ובאמצעותו על מכון התקנים מצד אחד ועל פיתוח מקורות המים ואיכותם מצד שני, מוכנה להרים את הכפפה.

משה כחלון: נצטרך להתייעץ כיצד לעשות את זה, אולי במסגרת ועדת משנה.

משה כחלון: לא נקבל את ההחלטה הזאת עכשיו.

משה כחלון: הוועדה רואה בטכנולוגיות המים פוטנציאל מרכזי לקידום הייצוא הישראלי.

משה כחלון: הוועדה תעקוב אחר התקדמות מימוש התוכנית הלאומית לקידום טכנולוגיית מים באמצעות בקרה על הנעשה בתקינה הלאומית והבין-לאומית, תמיכה בסטארט-אפים, קידום האקדמיה ופיתוח תוכניות לימוד בתחום המים.

משה כחלון: הוועדה מבקשת כי מנכ"ל משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ידווח לה בכתב בתחילת כל רבעון על התקדמות התוכנית ועל תוכניות המשך.

משה כחלון: הוועדה קוראת לממשלה לעבור לשלב השני של התוכניות ולהקצות כ-200 מיליוני שקלים נוספים בשלוש השנים הקרובות.

דוד טל: אני רוצה להוסיף משהו, ברשותך אדוני.

דוד טל: הוועדה צריכה לקבוע שתשואת ההשקעות הללו גדולה בכל קנה מידה ולכן לקרוא לממשלה ולמשרד האוצר להגדיל את ההשקעות בתחומים הללו.

אבשלום וילן: הייתי מוסיף עוד עניין.

אבשלום וילן: אני מציע שאנחנו אכן ניקח על עצמנו את הבקרה.

אבשלום וילן: אני חושב כבר זמן רב שזה אחד התחומים שאפשר להתקדם בו במהירות.

אבשלום וילן: שמענו דברים רק על קצה המזלג.

אבשלום וילן: אני מציע ששלוש פעמים בשנה נעשה כאן בקרה על ההתקדמות.

אבשלום וילן: ממשלה היא תמיד גוף בירוקרטי וכבד, וכאן צריך לרוץ מהר.

אבשלום וילן: חשוב שנהיה ועדה מפקחת.

משה כחלון: נעשה את זה.

משה כחלון: כמובן כאשר נקבל עדכון בכתב ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה תהיה לנו אינדיקציה איך זה מתקדם.

משה כחלון: אני מאמין בהתקדמות.

משה כחלון: אחרי ששמעתי את מר עודד דיסטל אני אופטימי מאוד.

משה כחלון: נקבע דיון נוסף בעוד 3-4 חודשים ונשמע על התקדמות הדברים.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: הישיבה נעולה.