ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 439, 2007-05-15 10:00

סטס מיסז'ניקוב: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מקיימים היום דיון מאד חשוב.

סטס מיסז'ניקוב: היום יום החקלאות בכנסת, שיזם חבר הכנסת וילן, ותכף הוא יסביר.

סטס מיסז'ניקוב: לא צריך להרבות הסברים על החשיבות של החקלאות בישראל.

סטס מיסז'ניקוב: בלי חקלאות אין מדינה.

סטס מיסז'ניקוב: אני שמח שהאולם מלא באנשים שהוזמנו, וכאלה שביקשו להגיע.

סטס מיסז'ניקוב: האם יש נציגים ממשרד החקלאות?

סטס מיסז'ניקוב: אין בינתיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקווה שהם יגיעו.

חיים אורון: יותר חשוב ממשרד החקלאות זה משרד האוצר.

סטס מיסז'ניקוב: משרד האוצר פה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מעביר את רשות הדיבור לחבר הכנסת וילן.

אבשלום וילן: שלום לכולם.

אבשלום וילן: קודם כל – אני רוצה להודות ליושב הראש שכדי לקיים את הדיון דחה את הסיור בשדרות – דבר לא פחות חשוב.

אבשלום וילן: היינו אמורים להיות בחדר ההרצאות ואני מתנצל על הצפיפות כאן.

אבשלום וילן: גם הדיון הזה יצולם ויועבר למשמרת.

אבשלום וילן: לעניין עצמו – הכוונה, ביום החקלאות היא לא רק להתרפק על הישגי העבר ולשבח את החקלאות ואת החקלאים, זה דבר חשוב, מה עוד שבשבוע הבא זה חג השבועות וחשבנו להתחבר לכל הסמלים החקלאיים של החג, אבל היו לנו כאן בעיות, כיוון שמישהו שאל על טעימות.

אבשלום וילן: באתי מוועדת החינוך ושם בתי הספר החקלאיים הביאו שפע של טעימות, אבל רב הכנסת והיועצת המשפטית הסבירו לנו שזה בעייתי.

אבשלום וילן: אל"ף – זו פרסומת ליצרנים וזה אסור, ובי"ת – צריך לעבור את כל אישורי הבד"צים.

אבשלום וילן: אז ויתרנו.

קריאות: הנה, הם הגיעו.

אבשלום וילן: מוועדת החינוך הביאו את זה לכאן.

אבשלום וילן: לענייננו - קודם כל – נעשתה עבודה של מרכז המחקר של הכנסת.

אבשלום וילן: העבודה היתה על פי בקשתנו.

אבשלום וילן: זה לא קשור לשום ארגון חקלאי, לא למשרדי ממשלה, זה גוף עצמאי.

אבשלום וילן: לא הכנו מצגת, אבל בידכם החוברות.

אבשלום וילן: החוברת השניה היא של מרכז המחקר.

אבשלום וילן: אני אדבר על עיקרי עבודת המחקר ועל התיזה העיקרית שלה.

אבשלום וילן: אנחנו עוסקים הרבה מאד בעבר ומסתכלים מעט מאד לגבי העתיד, מה קורה בעולם המערבי, מה כיווני ההתפתחות במדינות המתקדמות בעולם, קרי- מדינות המערב, האיחוד האירופי, ארצות הברית קנדה ויפן, ומה אנחנו צריכים לעשות כדי להתמודד עם השינויים בשוק העולמי ולשמור על הקורה היחסית שהחקלאות הישראלית ניהנתה בה במשך דורות, גם כתוצאה ממחקר חקלאי מתקדם גם כתוצאה מרמת חקלאים גבוהה מאד, וגם כתוצאה מתמיכה לאומית ולאחר מכן –ממשלתית, כיוון שהחקלאות היתה בסדר העדיפויות הלאומי, ובערך כבר 20 שנה לפחות שהמדינה נמצאת בתהליך של שחיטת הפרות הקדושות, בעוד העולם המערבי, שהיה בבעיות דומות, שינה כיוון.

אבשלום וילן: ננסה לראות לאן הוא הולך ומתוך זה להקיש לאן אנחנו צריכים ללכת.

אבשלום וילן: נקודה שניה שקשורה, ולא קשורה: צריך להבין שבעולם היום יש ויכוח מאד גדול בין מדינות העולם השלישי לבין המדינות המערביות כאשר הן מסבסדות את החקלאות באחוזים מאד גבוהים, בעוד העולם השלישי, הטענה העקרונית שלו – שהוא איננו מסוגל להתמודד ביחסי המחירים האלה.

אבשלום וילן: ברמה הבינלאומית היו כמה ויכוחים מאד קשים.

אבשלום וילן: לאחרונה הגיעו לאיזשהו מתווה משותף - ועידת קנקון, ועידת הונג קונג, לא אכנס כאן לפירוטים.

אבשלום וילן: אנחנו נמצאים בעולם גלובלי, שהתנאים שלו משתנים.

אבשלום וילן: אם בישראל יש היום יש כ- 850 יישובים כפריים שבצורה כזו או אחרת עוסקים בחקלאות, עם שטח מכובד, כולל מרעה של למעלה מ- 4 מיליון דונם עם בערך מליארד קוב מים בשנה- חציים מים מתוקים וכל השאר – מים מושבים, עם תפוקה חקלאית של 21 מליארד שקל, מתוכם – ייצור למעלה ממיליארד דולר.

אבשלום וילן: צריך להבין שאם אנחנו רוצים הישאר בחזית העולמית, מוכרחים ללכת לפי הכיוונים שהעולם מתקדם אליהם.

אבשלום וילן: אני אתן תמצית מהחוברת – קודם כל, אל מול מי נעשתה ההשוואה?

אבשלום וילן: ההשוואה נעשתה אל האיחוד האירופי, לגרמניה, להולנד, דנמרק, אוסטריה, בריטניה, קנדה, שוויץ, ארצות הברית ויפן.

אבשלום וילן: בממוצע, כל המדינות האלה משקיעות 2% מתקציבן בתמיכות ישירות לחקלאות, לעומת זאת – בישראל זה 0.3%.

אבשלום וילן: כלומר, מדינות המערב היום, בשנות ה- 2000 משקיעות פי 7 ממה שמשקיעה מדינת ישראל בתמיכות לחקלאות.

אבשלום וילן: גם פה, רואים פה את המספרים: בישראל זה ירד ממיליארד – 200 מיליון שקל בעשור האחרון, ל-660 מיליון.

אבשלום וילן: מעבר לבעיה הזאת, הבעיה בישראל היא שאין מדיניות טווח ארוך, ואם העולם עובר לפיתוח של חקלאות ירוקה – אורגנית, אקולוגית, גם שילוב עם פריפריה, גם שילוב עם תיירות - אצלנו, כל המהלכים האלה הם די בראשיתיים.

אבשלום וילן: דבר נוסף – בתחום הביטוח החקלאית.

אבשלום וילן: קרן נזקי טבע תציג אחר כך מצגת, אבל בואו נגיד – במדינות המתקדמות, מכסים את הביטוח מלא ב- 50%, וכל השאר נתונים שורה נוספת של אלמנטים.

אבשלום וילן: אצלנו, הכיסוי היחידי הוא 30%, שלא לדבר על דברים אחרים שחסרים.

אבשלום וילן: זה נכון שבישראל יש פיצוי בדמות עבודה זולה, יחסית, שמבוססת על עובדים זרים, אבל אני כבר אומר, ולא כולם יסכימו אתי – הטרגדיה של החקלאות הישראלית שאנחנו כאילו מנצלים יתרון יחסי של עבודה זולה שמייבאים אותה מחו"ל.

אבשלום וילן: לטווח ארוך זה הדבר המסוכן ביותר.

אבשלום וילן: צריך להבין שהתחליף לזה זה השקעות בטכנולוגיה מתקדמת, וניצול יתרונות יחסיים שיש לנו פה, ולא עבודה זולה.

אבשלום וילן: לכן, אין לי פה זמן להרחיב על זה, אבל זה לא מקרה שהחקלאות הישראלית נכנסה בעצם לנישה היחידה שהיתה פנויה בפניה, לטווח ארוך זה בפירוש לא כיוון.

אבשלום וילן: גם לגבי התמיכות – אנחנו לא מדברים על התמיכות הקלאסיות של סבסוד ישיר למוצרים, וכו'.

אבשלום וילן: גם לא תמיכות עקיפות.

אבשלום וילן: העולם היום מגדיר יעדים, ולהם הוא נותן את התמיכה הישירה.

אבשלום וילן: אם נרצה להגדיר למה הולך העולם?

אבשלום וילן: אז קודם כל, הכוונה היא תמיד לשמור על רמה מסוימת של אספקת מזונות למדינה.

אבשלום וילן: זה קיים גם בישראל.

אבשלום וילן: דבר נוסף - שמירה על רמת מחירים סבירה לאוכלוסייה.

אבשלום וילן: 15-20 שנה מדברים על שיפור באיכות המזון, ולכאן נכנסים המזונות הביו אקולוגיים – האורגניים.

אבשלום וילן: הדבר החשוב ביותר כמעט היום בפיתוח העולמי זה החיבור בין החקלאות לבין התיירות לבין הפריפריה, כדי לשמור על האופי החקלאי ובעצם להחזיק את כל המערכות ביחד.

אבשלום וילן: אם ארגון הסחר העולמי הוא נגד תמיכות עקרוניות, הרי בעצם הוא לא מתנגד לכל המהלכים האלה שאליהם עבר המערב, ואנחנו לא נכנסנו אליהם.

אבשלום וילן: לדוגמה – היום הרבה מאד תמיכות הולכות לחקלאות ירוקה, ולחקלאות שמשמשת למאבק בתופעת המדבור.

אבשלום וילן: זה משתלב במדיניות שמוביל ארגון הסחר העולמי, ולכן התמיכות הישירות הופכות לתמיכות אל הפריפריה, אל חקלאות ירוקה, אל תהליכים של מדבור.

אבשלום וילן: אנחנו לזה בקושי נכנסנו.

אבשלום וילן: ישראל –ואמרנו קודם שהתמיכות שניתנו הן הגנה על תוצרת מקומית באמצעות מכסי מגן, תמיכות עקיפות, בעיקר דרך מחיר המים ועבודה, והתמיכות הישירות למימון הוצאות יצוא, ביטוח השקעות, ביטוח ייצור.

אבשלום וילן: בעצם, אנחנו, בשלב הקודם שבו עמדה אירופה והעולם המערבי.

אבשלום וילן: לא עברנו את השלב של התמיכות שעובר העולם.

אבשלום וילן: משהו על המים – תראו, גם בנושא המים, היום כל אחד יודע שבעשור הקרוב צפוי מחסור עולמי מאד גדול במים.

אבשלום וילן: ישראל, דרך החקלאות והמפעלים שקשורים לחקלאות, פיתחה תעשיית טכנולוגיות מים מהמתקדמות בעולם, החל מההתפלות, דרך הטפטופים, דרך כל הברמדים והשעונים.

אבשלום וילן: גם לזה אין כמעט מדיניות לאומית שמקדמת את זה, ואם נכנסים היום גידולים, כתוצאה מההתפתחות העולמית, למשל – כל מיני גידולי בריאות למיניהם – זיתים, שמן, שקדים, שצורכים יחסית מעט מים, עדיין לזה כמעט לא נכנסנו.

אבשלום וילן: הבעיה הגדולה בישראל – כל נושא ההשקעות בחקלאות.

אבשלום וילן: זה לא רק הפי שבע באירופה, אלא בכלל - לחקלאים אין מה להעמיד כערבות.

אבשלום וילן: אנחנו לא בעלי הקרקעות , אין פה דברים שאפשר להעמיד כערבות, וכל הקרנות והבנקים של העבר שנתנו אשראי ישיר, מסובסד כזה או אחר לחקלאות - בעצם לא קיימים.

אבשלום וילן: לכן, בתחרות מול המערב, המערב פתר את זה בכל מיני שיטות.

אבשלום וילן: בישראל, אין לזה בעצם פתרון, ולכן נתנו פה מענקים – 25%, אבל בגדול, להיכנס להשקעות משמעותיות, החקלאי הישראלי כמעט לא יכול, משום שאין לו גב שנותן לו את כל נושא הערבות ואת משך הזמן שדרוש לזה.

אבשלום וילן: אתם יכולים לקרוא בחוברת מה קורה באיחוד האירופי.

אבשלום וילן: אלה בדיוק אותם יעדים, ואמרתי קודם, גם על הביטוח החקלאי מה עושים באירופה לעומת הארץ.

אבשלום וילן: הדבר המעניין שם – שהוא גם משקיע על שימור סביבה, חקלאות ידידותית לסביבה, אבל הוא גם עובד על תוכניות ארוכות טווח.

אבשלום וילן: תראו שבמדינות השונות – איזה אחוזי השקעה נעשים מתוך הכספים שמעמיד האיחוד האירופי ישירות לחקלאות ולחקלאים.

אבשלום וילן: האיחוד האירופי הגדיר לעצמו 4 יעדים: השקעה באיכות הסביבה והפיכת החקלאות לחקלאות ירוקה, השקעה בפיתוח הפריפריה וחיזוקה, השקעה בבריאותם ואיכות חייהם של בעלי החיים, השקעה באיכות המזון והבטחת יכולתה של אירופה לספק את צרכיה.

אבשלום וילן: גרמניה – עובדת בדיוק אותו הדבר: מצמצמת את הסבסוד הישיר, מתמקדת בתמיכות עקיפות ובתמיכות ישירות, נקודתיות, שנועדו לעודד את המעבר לחקלאות ירוקה.

אבשלום וילן: גם בגרמניה, שוויץ וכל המדינות האחרות – תראו את החיבור גם לתיירות וגם לפרויקטים אחרים בפריפריה, כדי ליצור מכלול שאפשר יהיה לקיים את אזורי הספר.

אבשלום וילן: יש גם בגרמניה, וגם בעוד מדינות את נושא שימור החופים שהוא חזק מאד באירופה.

אבשלום וילן: יש גם קרן גמלאות לחקלאים קטנים, יש חיזוק משקים חלשים, ויש עוד נושא שבארץ כמעט לא נכנסנו אליו – ייצור חקלאי למען הפקת דלק.

אבשלום וילן: מי שראה איך עלו מחירי התירס, וכמה האמריקאים משקיעים – הנושא של יצור דלק ממוצרי חקלאות נכנס חזק מאד.

אבשלום וילן: יש גם נושא של הטבות מס בגרמניה, לא ניכנס אליו.

אבשלום וילן: נגיד רק שבגרמניה, 40% מההשקעה בפיתוח בחקלאות, מקורה בממשלות המחוז, ו- 60% בממשלה הפדרלית.

אבשלום וילן: יש כאן נושא שאנחנו גם מתעסקים אתו - מס מופחת לדיזל, סולר שמשתמשים החקלאים.

אבשלום וילן: בגרמניה זה כבר משנת 2001 ואנחנו לא הצלחנו להגיע לזה עדיין.

אבשלום וילן: גם שם, האיחוד האירופי משקיע לא מעט.

אבשלום וילן: הוא משקיע בסיוע ישיר לחקלאים – 80%, בפיתוח הסביבה הכפרית – עוד 15%, בהשתתפות באחסון – 5%.

אבשלום וילן: בהולנד- די דומים.

אבשלום וילן: מה שמעניין שם – הממשלה קונה מוצרים מסוימים במחיר מובטח, כאשר מחיר השוק צונח לרמה של הפסד.

אבשלום וילן: זה בעיקר בתחומי בשר וחמאה.

אבשלום וילן: שומרים על מחירי שוק.

אבשלום וילן: נגיע לאמריקה, שם בכלל יש תפיסה של סעד שקונים שם תוצרת חקלאית בעשרות מיליוני דולרים, כעזרה לעניים, כפילוסופיה של תמיכה של ממשלת ארצות הברית בתחומים החברתיים.

אבשלום וילן: דנמרק – גם היא די דומה ואנחנו רואים פה גם השקעה לא קטנה בשמירה על מחירי מוצרים.

אבשלום וילן: מימון מחקר חקלאי פרטי, הממשלה משתתפת.

אבשלום וילן: החזרי מימון השקעות, תמיכה בחקלאים צעירים, השתתפות במימון המשקים המשפחתיים.

אבשלום וילן: 60 אלף חקלאים בדנמרק מקבלים סיוע ישיר למשק המשפחתי, כדי לעזור להם ביכולת הפיננסית, כולל גם עזרה של המדינה לגייס הון לצורך פיתוח המשקים.

אבשלום וילן: תראו את אוסטריה – איזו השקעה גדולה בתחום איכות הסביבה, בשינויים מבניים ופיתוח, במחקר חקלאי ובעצם, ממשלת אוסטריה מאז שנת 2000, משקיעה מעל מיליארד יורו בשנה רק בפיתוח הפריפריה.

אבשלום וילן: זה מאד משמעותי גם בסדרי הגודל שלהם.

אבשלום וילן: אם נעבור לבריטניה- פחות או יותר אותם כיוונים.

אבשלום וילן: מעבר לתמיכה הישירה לחוות חקלאיות אתם רואים גם את האזורים הנכשלים וגם תמיכה ישירה בייצור ובגידול תבלינים.

אבשלום וילן: בבריטניה יש 4 תוכניות מיוחדות למשקים, להעביר אותם לחקלאות אורגנית.

אבשלום וילן: אתם רואים ששם, כל הסעיפים של חקלאות אורגנית הם בעלי משמעות.

אבשלום וילן: גם בשיקום שטחים חקלאיים - הם היום משקמים שטחים חקלאיים.

אבשלום וילן: 75% משטח בריטניה נחשב שטח חקלאי, ו – 60% מהשטח החקלאי היום מוגדר כ - שטח משוקם.

אבשלום וילן: הם פה משקיעים לא מעט כספים.

אבשלום וילן: נעבור לקנדה – בקנדה, התמיכות בחקלאות הן 2,4% מתקציב המדינה.

אבשלום וילן: 50% מכלל התמיכה הממשלתית לענפי החקלאות לייצור המזון מתוצרת חקלאית.

אבשלום וילן: עכשיו, גם ביטוח חקלאי שם שונה לגמרי ואני מקווה שהקנט יביא את הדוגמה של קנדה.

אבשלום וילן: נותנים קרוב ל – 700 מיליון דולר קנדי רק לביטוח יבולים ותוצרת.

אבשלום וילן: כל השאר – תקראו פה.

אבשלום וילן: שוויץ – פחות או יותר אותם דברים, אותם נושאים, אבל הפרלמנט השוויצרי רשאי להתערב בקביעת מחירי מינימום ומקסימום של תוצרת חקלאית, מה שפה – הס מלהזכיר, בשוויץ, מדינה מסודרת - תרבות חקלאית מאד עשירה.

אבשלום וילן: צריך להבין מעבר לזה – נעשית פעולת חקיקה מקיפה כדי להבטיח את תבואת החקלאים בקרקע - - למשקים.

אבשלום וילן: שוויץ הבינה שכדי לשמור על התיירות והמבנה שלה שווה לה ללכת לסבסוד כולל.

אבשלום וילן: לכן, הפרות עם הפעמונים באחו, התיירות בהרים, והשדות הירוקים, כל זה מכלול אחד, ושוויץ היא מדינה מסובסדת – אולי מהגבוהות במדינות אירופה.

אבשלום וילן: ארצות הברית – המדיניות החקלאית של הממשל הפדראלי שניה בחשיבותה למדיניות החוץ והביטחון של הממשלה.

אבשלום וילן: התמיכות שהממשל הפדראלי בארצות הברית נותן הם פרי מדיניות מתוכננת ל- 10 שנים.

אבשלום וילן: גם בארצות הברית, בחוק החקלאות, מושם דגש על הצורך בהרחבת ההשקעות בחקלאות אקולוגית, בעיקר באמצעות הגדלה בתמיכות והשקעות בייצור דלק.

אבשלום וילן: דיברתי על זה קודם.

אבשלום וילן: פה מייללים - תקציב המסגרת של משרד החקלאות הפדראלי, לא ב- State,של ממשלת ארצות הברית הוא 122.5 מיליארד דולר, 2,2 מהתקציב הפדראלי של ממשלת ארצות הברית.

אבשלום וילן: אני מוכן לחתום על חצי מזה, בישראל.

אבשלום וילן: באחוזים.

אבשלום וילן: אמרתי לכם קודם – קניית מזון מרוכזת של ממשלת ארצות הברית לצרכי רווחה – 57 מיליארד ו- 152 מיליון דולר.

אבשלום וילן: שימור הטבע, האדמה והמים – כמעט 3 מיליארד דולר.

אבשלום וילן: מחקר ופיתוח – 2 מיליארד, ו-351 מיליון.

אבשלום וילן: הממשלה האמריקאית עוזרת, גם בהסבת משקים חקלאיים לחקלאות אורגנית ולגידול תוצרת חקלאית לייצור דלק.

אבשלום וילן: יפן – תקראו פה, זה קצר, אבל זה לא שונה.

אבשלום וילן: אם נסיים את הסקירה המעניינת הזו – אנחנו רואים שלא בביטוח חקלאי, לא בחיבור פריפריה, לא בחיבור לחקלאות ירוקה –ובמתן גב להשקעות מעבר לגידולים החדשים, לטכנולוגיות החדשות, ממשלת ישראל אצלנו כמעט לא בתחומים האלה, שלא לדבר על זה שאין כמעט בנק יהודי שמאפשר להעמיד הלוואות סבירות לרשות החקלאים, שיכולים להשקיע לזמן ארוך.

אבשלום וילן: אנחנו נהנים מיתרון יחסי של עבודה זולה.

אבשלום וילן: לאורך זמן זה לא יחזיק מעמד, זה ברור לכולנו.

אבשלום וילן: לכן, השאלה הגדולה היא איך אנחנו, מהמקום שבו אנחנו נמצאים משנים מדיניות ועוברים לגידולים אחרים, לחיזוק הפריפריה, לבניית מבנה השקעות שמתאים למשק הישראלי, לניצול הטכנולוגיות שיש לנו, בעיקר טכנולוגיות מים.

אבשלום וילן: ותראו לי מה שלא מופיע פה בדו"ח, לדעתי: רוב פרדוקסלי – אם אני מסתכל על החקלאות הישראלית במאה השנה האחרונות, ניסינו לגדל פה בארץ כמעט הכל.

אבשלום וילן: יש לנו ענף בעלי חיים מאד מפותח.

אבשלום וילן: בפירות וירקות, תבלינים, פרחים, אבל באורח פרדוקסלי - -

חיים אורון: חלב נפל פה מהדו"ח.

חיים אורון: גם בלי בשר עוף.

אבשלום וילן: מרכז המחקר יענה.

אבשלום וילן: אנחנו חוזרים בשנים האחרונות בצורה די מעניינת לתחומים שגידלו כאן

אבשלום וילן: בתקופת התנ"ך, וכנראה – לא במקרה.

אבשלום וילן: גפנים ליין, כל מי שמכיר מה עשתה קליפורניה בעמק הנאפה - בקטן קורה גם אצלנו.

אבשלום וילן: אמרתי קודם – זיתים וגידולים אחרים שהשוק העולמי דורש אותם מאד.

אבשלום וילן: ניתן לפתח את זה בארץ.

אבשלום וילן: יש פה שורה שלמה של נושאים שחוזרים ליתרונות היחסיים שלנו.

אבשלום וילן: אם ממשלת ישראל תשנה את העדיפויות ותלך אתנו נכון, נוכל להבטיח גם פריפריה, גם התיישבות, גם תיירות בפריפריה.

אבשלום וילן: קחו את הנגב, קחו את הגליל, ואפשר להגיע לשילובים נכונים.

אבשלום וילן: אפשר לשנות את הדיסקט בראש, אצל כמה עיתונאים וכמה מקובעי המדיניות, וליצור דעת קהל שתתמוך במהלכים הללו.

אבשלום וילן: אם היום בישראל יש קרוב ל – 21 אלף חקלאים, אני בטוח שאפשר להישאר במספר הזה ואולי לעלות קצת, אבל להגיע לתפוקות יותר גדולות, שבעיקרן יהיו בחלקים הפריפריאליים.

אבשלום וילן: עכשיו אני מציע שהקרן לנזקי טבע בחקלאות תציג את המצגת שלה.

ניסן כספי: קנט נוסדה לפני 40 שנה והממשלה עשתה עבודה יוצאת מן הכלל.

ניסן כספי: יחד עם זה, במשך השנים – התמיכה הולכת ויורדת.

ניסן כספי: חשוב שיכירו בחקלאות כחקלאות כענף כספי.

ניסן כספי: היא משמרת קרקע, משמרת מקורות מים, מפתחת מקורות מים, והיא חשובה כענף תשתית לשמר את הקרקע ולתרום לכלכלה.

ניסן כספי: מדינת ישראל משקיעה בשנים הקרובות 25 מיליארד שקל בכבישים, 26 מיליארד שקל ברכבות וסכום ההשקעה בתחום החקלאות – הוא נמוך ומבוטל.

ניסן כספי: אחד הדברים החסרים ביותר בתחום הביטוח הוא התמיכה היציבה לאורך זמן כך שניתן יהיה לייצב את החקלאות.

ניסן כספי: הקנט סובלת מחוזה קצר עם המדינה שכל שנה מתחדש, וצריך לייצב אותו לאורך תקופה ארוכה של 5 שנים, והתחשבות שהיא הרבה יותר גבוהה, לכיוון ה- 50%, כמו שנהוג בעולם, ולא 30% כמו שרק לאחרונה חזר וקרה בישראל לאחר קיצוץ משמעותי בשנתיים האחרונות.

דוד גינצבורג: מה שאנחנו אומרים הוא שענף החקלאות הוא ענף שחשוף בצורה לא רגילה לנזקי טבע, וזה מה שמבדיל אותו, למעשה, מכל שאר ענפי המשק האחרים.

דוד גינצבורג: מכיוון שהחקלאות חשופה מאד לנזקי טבע, וזה בעצם השוני בינה לבין כל תעשייה אחרת, יש צורך בהגנה מיוחדת על החקלאות בתחום נזקי הטבע.

דוד גינצבורג: לשם כך קמה קנט - שהיא הקרן לביטוח נזקי טבע בחקלאות, שהיא חברה ממשלתית, שותפות בין הממשלה לחקלאים, שנותנת פתרונות לחקלאים בתחום נזקי הטבע בחקלאות.

דוד גינצבורג: רצינו להראות לכם כמה תמונות של נזקי טבע בחקלאות.

דוד גינצבורג: מה שקורה בחקלאות – כשנזקי טבע בחקלאות קורים הם קורים בצורה המונית.

דוד גינצבורג: לפניכם שקף שמציג נזקי סופה שהפילה מטע בננות שלם, של סדר גודל של 200 דונם, בראש הנקרה.

דוד גינצבורג: זה קרה בעוד מקומות באזור.

דוד גינצבורג: הרעיון המרכזי למה החקלאות כל כך מסוכנת – זה אף פעם לא קורה לחקלאי בודד.

דוד גינצבורג: כשזה קורה, אזור שלם נפגע בצורה המונית.

דוד גינצבורג: באזור ראש פינה היה ברד קשה.

דוד גינצבורג: היה נזק גדול שהשאיר הרבה מאד חקלאים בלי אפשרות למכור משהו, השנה, מבחינת היבול.

יעקב ליצמן: מה הביטוח מכסה?

דוד גינצבורג: הביטוח מכסה מרמה של הוצאות ייצור ועד פחות.

דוד גינצבורג: זה תלוי כמה יש כסף יש לחקלאים לקנות ביטוח ובכמה הם קונים.

דוד גינצבורג: זאת אחת הבעיות שהתעוררה.

דוד גינצבורג: למשל -נזקי קרה בתפוזים.

דוד גינצבורג: אנחנו יודעים שכאשר יש קרה, אי אפשר למכור את הפרי יותר.

דוד גינצבורג: מבחינה חיצונית הוא נראה בסדר, אך בתוכו הוא יבש.

דוד גינצבורג: אתם יכולים לראות את זה בשקף לפניכם.

דוד גינצבורג: מספיק ש- 15% מהפרי נפגע – אי אפשר למכור את הפרי הזה יותר, כי אי אפשר למיין אותו.

דוד גינצבורג: בננות – שנפגעות מהבדלי טמפרטורות – יום ולילה, אתה פותח את האשכול ורואה נזק גדול.

דוד גינצבורג: אתה לא יכול למכור את האשכולות.

דוד גינצבורג: בשנה שעברה, בעין יהב, נזק של ברד מקומי וסופה הפילו בתי רשת שלמים של פלפלים שהיו ערב הייצוא.

דוד גינצבורג: היה נזק גדול מאד.

דוד גינצבורג: ברגע שזה קורה, אין אפשרות לייצא יותר את הפלפלים האלה.

דוד גינצבורג: דוגמה נוספת - נזקי קרה בבריכות דגים.

דוד גינצבורג: אמנונים, למשל, רגישים לטמפרטורות נמוכות.

דוד גינצבורג: כשיש טמפרטורות נמוכות עם רוח קרה, מוצאים פשוט – מרבדים של דגים מתים.

דוד גינצבורג: נזק עצום.

דוד גינצבורג: אתה מגדל במשך שנה שלמה את הדגים , ופתאום אתה נשאר בלי פרנסה.

דוד גינצבורג: בעצם, מבחינת הביטוח- זה מנגנון שהוא חשוב לחקלאים, כי הוא המנגנון היחיד שהחקלאים יכולים להתגונן באמצעותו כנגד נזקי טבע.

דוד גינצבורג: זה לא משהו פיזי, אבל, כמובן – פיננסי.

דוד גינצבורג: ברגע שש לך ביטוח טוב וקורה נזק טבע, אתה עומד על הרגליים.

דוד גינצבורג: צריך לקחת בחשבון שבשנים האחרונות החקלאות הפכה לחקלאות של מגדלים גדולים שמשקיעים השקעות עתק בחקלאות.

דוד גינצבורג: כדי לייצר היום חקלאות צריך כסף גדול.

דוד גינצבורג: אם קורה נזק מאד גדול בחקלאות, נשארים החקלאים עם בעיה גדולה של אשראי שהם לא יכולים להחזיר אותו, וזה מין מחזור של נזקים גדולים.

דוד גינצבורג: מבחינת החקלאים, הביטוח גם מאפשר להם לפתח הזדמנויות עסקיות.

דוד גינצבורג: זאת אומרת - חקלאים לא יגדלו באזורים מסוכנים אם אין ביטוח, כי הם חושבים אפילו על תפוחי אדמה באמצע החורף – אם אין לך ביטוח שמגן עליך, זו תהיה התאבדות לגדל תפוחי אדמה בחורף ולחטוף נזקים.

דוד גינצבורג: כמובן שהביטוח עצמו משמש כבטוחה לקבלת אשראי.

דוד גינצבורג: ז ה דבר שאפשר יהיה בעתיד להרחיב אותו, אם ניכנס לביטוחי הכנסה שהם מעבר לביטוחי יבולים.

דוד גינצבורג: וכמובן - הביטוח יוצר יציבות עסקית לאורך זמן לחקלאים.

דוד גינצבורג: לא רק לחקלאים חשוב הביטוח.

דוד גינצבורג: אתם יודעים שכאשר אין ביטוח מסודר ויש נזק גדול לחקלאות, מכיוון שהוא נזק המוני, והמון חקלאים ניזוקים – אם אין הסדר ביטוח שמסדר אותם, הממשלה תמיד נאלצת להתערב ולטפל בנושאים האלה כנושאי םשל תמיכות אד הוק, כי הממשלה הרי לא תפקיר את החקלאות ותשאיר אזורים שלמים ללא תמיכה.

דוד גינצבורג: לכן, מבחינת הממשלה, הביטוח קודם כל מאפשר יציבות עסקית במגזר החקלאי, שזה חשוב למדינה שיהיו בה עסקים מצליחים ולא עסקים כושלים, הוא מצמצם את המעורבות של הממשלה בתמיכות לא מתוכננות.

דוד גינצבורג: בסך הכל בשנים האחרונות – הממשלה נאלצה להתערב במינימום פעמים.

דוד גינצבורג: הביטוח עצמו, כמובן, מבחינת המדינה מאפשר ניהול מקצועי של כל התהליך, והוא מאפשר גם יציבות תקציבית, כי ברגע שיש תמיכות אד הוק, צריך למצוא את המקור הכספי לכך.

דוד גינצבורג: כמובן שהביטוח עצמו יוצר יציבות, כיוון שהמדינה משתתפת בביטוח, והביטוח גורם לחקלאים להשתתף בנזק ב אמצעות הפרמיה שלהם, וזה בניגוד לתמיכות אד הוק, שאף אחד לא משלם פרמיה, והמדינה מוציאה כסף מכיסה.

דוד גינצבורג: בביטוח – החקלאים משלמים פרמיה, ולכן משתתפים.

דוד גינצבורג: בסך הכל, הביטוח מאפשר למדינה להבטיח תוצאות, להגביר את שביעות הרצון של החקלאים, כי אתם יודעים שבתמיכות אד הוק, עד שמקבלים החלטה ועד שמשלמים לפעמים עוברת שנה.

דוד גינצבורג: עד לפני שנה התעסקנו בתמיכות לגבי אסון טבע בשנת 1991-1992.

דוד גינצבורג: כאשר הכסף מגיע אחרי כל כך הרבה שנים, אין לו משמעות של עזרה.

דוד גינצבורג: הביטוח הוא דבר טוב, ומה שקרה בעולם הוא שהבינו המדינות שכדי ליצור יציבות בחקלאות בתחום הזה שהוא תחום רעוע, כדאי לתמוך בביטוח ולאפשר אותו.

דוד גינצבורג: אז למעשה, למה נדרשת מעורבות של המדינה?

דוד גינצבורג: – כיוון שסיכוני הטבע בחקלאות מאד גדולים, הפרמיות שהחקלאים צריכים לשלם – יקרות.

דוד גינצבורג: אם אנחנו מדברים על פרמיות של סדרי גודל של 5% מהיקף הביטוח, שמבטא הוצאות ייצור, זה פרמיות שאף עסק בשוק לא משלם אותו.

דוד גינצבורג: לכן, אם הממשלה לא מעורבת בתמיכה ובהוזלת הפרמיות, חקלאים לא יכולים לקנות את הביטוח.

יעקב ליצמן: אם בסופו של דבר כשאנחנו יודעים מה הממשלה שילמה בשנים האחרונות עבור נזקי טבע, לא היה עדיף שהממשלה תשלם עבור כולם את הביטוח מאשר לשלם את נזקי הטבע?

יעקב ליצמן: הרי בסוף היום אנחנו יודעים כמה משלמים.

דוד גינצבורג: הרעיון של הביטוח הוא שהחקלאים יהיו מעורבים ברכישה שלו.

יעקב ליצמן: - - -יותר זול

ראובן ריבלין: - - היא תדון, היא תקים ועדה, והיא לא תשלם.

יעקב ליצמן: התכוונתי ברצינות – הממשלה משלמת המון כסף עבור נזקי טבע.

יעקב ליצמן: שאלתי – האם לא זול יותר בשבילה לשלם את הביטוח המלא עבור החקלאים.

יעקב ליצמן: שאלתי אם זה לא יותר זול.

סטס מיסז'ניקוב: ניתן אחר כך לנציג האוצר לענות על זה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא יתייחס לזה.

דוד גינצבורג: אין ספק שתהליך כזה של ביטוח מסובסד על ידי הממשלה גם מפחית את הוצאות הממשלה לטווח ארוך וגם מאפשר לעשות מנגנון הרבה יותר כלכלי ומסודר מול החקלאים.

דוד גינצבורג: לדעתי זה הוכיח את עצמו.

דוד גינצבורג: אנחנו, בשנות ה- 90 -הממשלה הפעילה את חוק אסונות טבע בחקלאות באופן מסיבי ושילמה סדר גודל של מיליארד וחצי שקל בערכים נוכחיים כפיצויים לחקלאים.

דוד גינצבורג: בשנת 2000 הוקם מנגנון של ביטוח אסונות טבע שהמדינה משתתפת שם בצורה מסיבית, ב-80%, ולמעשה, המדינה לא הכריזה מאז על אסון בחקלאות.

דוד גינצבורג: לכן, מבחינת החקלאים - הם קיבלו מנגנון ביטוח טוב, הממשלה גם יצרה מצב של חיסכון בהוצאות לטווח ארוך, והגדילה את התמיכה בביטוח - -

חיים אורון: כמה?

חיים אורון: כמה היא משלמת, 30%?

דוד גינצבורג: בכל נזקי הטבע, השנה- 30%.

2262: - - החקלאים – 70%.

ראובן ריבלין: כל פושט רגל - -

קריאות: - - -

דוד גינצבורג: בסך הכל התהליך של התמיכה בביטוח הוא חשוב והוא נותן בונוסים טובים לכל הצדדים.

דוד גינצבורג: בשתי מילים על מה שקורה בעולם - מבחינת הביטוח –השוק האירופי המשותף, ארצות הברית, קנדה, ספרד, החליטו שברגע שאתה עושה ביטוח רחב שמכסה הרבה סיכונים בחקלאות, ומאפשר לחקלאים גם לרכוש אותו במחיר נורמלי, שהוא נתמך ממשלה, החקלאים קונים את הביטוח.

דוד גינצבורג: היום, בארצות הברית, סדר גודל של תמיכה ממשלתית בביטוחים יותר רחבים ממה שיש לנו בארץ זה 75%.

דוד גינצבורג: מדובר על היקף כספי של 3 מיליארד דולר לשנה.

שלי יחימוביץ': לעומת 30% אצלנו.

דוד גינצבורג: השוק האירופאי, שבעבר בכלל לא תמך במנגנוני ביטוח ונתן סובסידיה ישירה לחקלאות, קיבל החלטה שהוא נכנס לביטוחים עם השתתפות של 50% שזה פרמיות החקלאים.

שלי יחימוביץ': אנחנו הכי נמוכים בעולם?

דוד גינצבורג: בעולם המערבי – כן.

דוד גינצבורג: ספרד מטפלת בסדר גודל של 60% תמיכה בביטוח.

דוד גינצבורג: זה הנתונים בעולם, כשבגדול המדינה מאמינה שברגע שיש ביטוח מסודר, היא יוצרת יציבות די גדולה בחקלאות, מונעת פשיטות רגל, והיא עושה תהליך טוב בחקלאות, לטווח הארוך.

דוד גינצבורג: מבחינתנו, מה שהיינו רוצים שהממשלה תעשה בארץ, זה אל"ף – שתגדיל את התמיכה בתחום נזקי הטבע ב- 30, ב- 50%, כמו שמקובל בעולם המערבי.

דוד גינצבורג: הממשלה צריכה להמשיך לספק לקנט רובד ביטוח משנה שלא ניתן לרכוש אותו בשוק הפרטי.

דוד גינצבורג: גם היום הממשלה מעורבת בביטוח המשנה ברבדים מאד גבוהים, שהסיכוי להגיע אליהם הוא כמעט אפסי, אבל עדיין צריך אותו, אם רוצים לשמור על החברה לטווח ארוך.

דוד גינצבורג: הדבר שמאד מאד חשוב לנו – לעגן את הנושא של השתתפות הממשלה בביטוח ובביטוחי משנה, בחקיקה או בהסכם ארוך טווח.

דוד גינצבורג: מה שקרה לנו בשנת 2000- אנחנו בהסכמים שנתיים עם המדינה, דבר בלתי אפשרי לטיפול.

דוד גינצבורג: אני בינואר עוד לא יודע בכמה הממשלה תשתתף בפרמיות.

דוד גינצבורג: כל הרעיון של השתתפות המדינה בפרמיות זה לבוא לחקלאי ולהגיד לו: במקום לשלם שקל תשלם 50 אגורות.

דוד גינצבורג: אני לא יכול לעשות את זה.

דוד גינצבורג: אנחנו מאבדים את כל האפקט של התמיכה הממשלתית.

דוד גינצבורג: צריך לסגור הסכם ל- 5 שנים, שזה דבר שמקובל בכל מערכת כלכלית ארוכת טווח.

דוד גינצבורג: אין פה משהו שצריך לשנות את דעתה של הממשלה בטווח ה- 5 שנים בצורה דרסטית, היא במילא רוצה לתמוך בחקלאות.

דוד גינצבורג: זה מה שהיינו מבקשים שיקרה לנו.

יעקב ליצמן: האם יש שיפור בביטוח ב- 5 השנים האחרונות?

קריאות: - - -

דוד גינצבורג: מה שקרה בשנים האחרונות זה שמשנת 20002 הממשלה ירדה בתמיכה ל- 21% ב- 2006, והשנה זו השנה הראשונה שנעשה שינוי והתמיכה גדלה ל- 30%.

סטס מיסז'ניקוב: הנה, כבר פלוס של הממשלה.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לך.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נעשה סבב לסירוגין – חבר כנסת ומוזמן.

ראובן ריבלין: אדוני היושב ראש, יושב ראש הלובי, ושני שרי חקלאות בעבר, שנמצאים אתנו – פסי גרופר וחיים אורון, חברותיי וחבריי.

ראובן ריבלין: אני ירושלמי, בן בנם של ירושלמים שמשפחתו עלתה לארץ לפני 13 דורות.

ראובן ריבלין: כל חיינו היינו בירושלים, אם כי מצד סבתי, אם אבי, אני ממשפחת שפירא שבנתה את פתח תקווה.

ראובן ריבלין: ואני חבר, מיום כניסתי לכנסת ב- 88 בלובי החקלאי, ואני חייב לומר שכל מה שעשינו – אנחנו צריכים לעמוד על המשמר, וכל אחד ואחד מאתנו פה הוא בבחינת שומר על החקלאות, שומר על מדינת ישראל , של החברה הציונית, על היכולת שלנו לקיים את מדינתנו כאן.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שכאשר אנחנו עלינו לארץ לפני 200 שנה, לא התבססנו בארץ, למרות שפרצנו את חומות ירושלים ובנינו את שכונות ירושלים - אני מדבר על אבותיי – התנועה הציונית ועם ישראל חזר לארצו כאשר הענף החקלאות והזרם החקלאי היה לזרם החשוב ביותר שבזכותו קמה מדינת ישראל, והתבסס פה העם היהודי ומדינת ישראל, והצליח ליצור את ההבנה של אהבת הארץ עם אותם אנשים שישבו כאן כאשר אנחנו נעדרנו לתקופה ארוכה מכאן.

ראובן ריבלין: החקלאות תמיד היתה בבחינת עניין ערכי.

ראובן ריבלין: נכון שמבחינת שנותיה של הציונות ושל המדינה במאה ה-20, החקלאות גם פרנסה.

ראובן ריבלין: היא גם היתה ענף שעליו התבססו רבים מתושבי הארץ.

ראובן ריבלין: אבל היום, אם לא נראה בחקלאות עניין ערכי אלא עניין כלכלי, החקלאות תאבד וחלילה אנחנו יכולים לאבד את החיוניות שלנו, לא בגלל שאנחנו מדינה במצור , ושלפעמים מכריזים עלינו איזו בלוקאדה, בשל עמדה כזו או אחרת, או בזכות או רצון לעמידה על אינטרסים חיוניים כשאנחנו מאוימים שאם לא נעשה כך או אחרת אנחנו צפויים לחרם.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים את החקלאות גם כדי לספק את צרכנו כל ימות השנה ובכל רגע.

ראובן ריבלין: אבל בעיקר, אנחנו לא רואים, ולפעמים הגבולות מיטשטשים – ובכנסת הזו ובממשלת ישראל בה הייתי חבר פעמים רבות יש ליקויי מאורות וחושבים שצריך להסתכל על העניין כפי שמסתכלים על דברים אחרים, רק בתפיסת עולם אחת והיא התפיסה החקלאית.

ראובן ריבלין: מדוע צריך לגדל עגבניות או פלפלים כאשר המים כל כך יקרים, ולמעשה – עלות הייצור יותר גבוהה מאשר האפשרות שלנו לייבוא.

ניסן סלומינסקי: - - רואים את זה כערך, ולכן, לא שווה להשקיע בזה כסף.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים לראות בחקלאות ערך, ובשביל זה לעמוד כאן – ופעם אנחנו באופוזיציה ופעם בקואליציה.

ראובן ריבלין: חיים אורון ואבשלום וילן הם רוב הזמן באופוזיציה.

ראובן ריבלין: אנחנו חייבים להבין בכל שלב ובכל רגע, כאשר אנחנו נמצאים בקואליציה או באופוזיציה, שאם אנחנו לא נעמוד לימין החקלאות אנחנו עלולים לאבד אותה, ואנחנו עלולים לאבד ערך.

ראובן ריבלין: לכן באתי היום ואמרתי שאני חייל נאמן של הלובי הזה.

ראובן ריבלין: היו הרבה לוביים שהשתתפתי בהם.

ראובן ריבלין: זה לובי שמעולם ולעולם לא אעזוב אותו.

ראובן ריבלין: כגילוי נאות אני חייב לומר שאשתי שתחיה היא בת מושב, אבל לא זה מה שמנחה אותי.

ראובן ריבלין: אני באמת חושב שהיום הזה הוא יום חשוב, כי אנחנו חוגגים הרבה ימים שאנחנו משלמים מס שפתיים.

ראובן ריבלין: כאשר אני שומע ויודע – ביקרתי בצרפת ובלגיה.

ראובן ריבלין: שם רואים את הסבסוד של החקלאות כדבר מובן מאליו.

ראובן ריבלין: בלי סבסוד החקלאות, המדינות האלה ששם אין בעיות אחרות, קיומיות, והם רואים את חובת המדינה לסבסד את החקלאות כדבר מובן מאליו.

ראובן ריבלין: כאשר אני שומע מהמחקר של המ.מ.מ שאנחנו מסבסדים את החקלאות ב- 0.3% לעומת 3% של אירופה, זאת אומרת – 10% ממה שנותנות מדינות אחרות לקיום החקלאות, כאשר הבעיות שלהם הן הרבה פחות אקוטיות מאשר שלנו, אני רואה בזה נורה אדומה שכולנו צריכים כאן – ללא הבדל סיעה או זרם, לעמוד לימין החקלאות.

ראובן ריבלין: נעשה זאת, כמיטב יכולתנו.

יאיר קפלן: אני חקלאי, גם עובד וגם יצואן במחזור של 30 מיליון דולר.

יאיר קפלן: אני הכנתי פה מספר מלים ולא הרבה.

יאיר קפלן: .

יאיר קפלן: החקלאות המתקדמת של היום, עם הטכנולוגיות היקרות, בהקפדה על תקנים ההשקעה היא גדולה מאד.

יאיר קפלן: לקחו מרב סיכונים לאורך שנות החזרת ההשקעה.

יאיר קפלן: לכן אני מדבר על תמיכה בחקלאות.

יאיר קפלן: מכאן אגיע לשלושה נושאים בקצרה לגמרי.

יאיר קפלן: בביטוח החקלאי – קנט ואסונות טבע, חקלאי חייב לבטח את הגידול ללא התלבטות.

יאיר קפלן: כשמגיע הרגע והוא צריך להגיד כמה הוא צריך לשלם או לחסוך -מתברר שיש לו קצת ביטוח, ואז, כשיש ברד או סופה, אין לו החזרים.

יאיר קפלן: ההסכם צריך להיות רב שנתי – 7 או 10 שנים, היות וגם כשההשקעה היא ארוכת טווח.

יאיר קפלן: מי שמתחיל להשקיע בחקלאות – זה לא ליום אחד.

יאיר קפלן: דבר נוסף שאנחנו לא מדברים עליו אף פעם – טיפול בזבוב הים התיכון.

יאיר קפלן: זה היה כבר פעם מדינתי, בשנים 91-2-3 ו- 94.

יאיר קפלן: זה בנפשנו מבחינה חקלאית.

יאיר קפלן: אין ייצוא אם יש זבוב.

יאיר קפלן: זה חייב להיות טיפול מדינתי, בכל הארץ, ולא באזורים מסוימים.

יאיר קפלן: דבר נוסף - כניסה לשווקים חדשים עם מיני פרי וזנים חדשים, שבהם יש לנו יתרון, וכן בחיזוק מעמדנו במדינות שאנו כבר נמצאים שם.

יצחק וקנין: כחקלאי אני אומר דבר אחד.

יצחק וקנין: יש הבדל אחד והוא משמעותי ביותר – בין חקלאי ותעשיין.

יצחק וקנין: תעשיין ברגע אחד יכול להגיד שהוא סוגר את העסק, מכריז על פשיטת רגל, ובכך נגמר העניין.

יצחק וקנין: חקלאי הוא בבעיה.

יצחק וקנין: כאשר תוקף אסון טבע או שבסוף השנה הרווחיות שלו היא לא רווחיות, אלא הפסד, הוא לא מסוגל לעזוב את המערכת הזו, גם כשהיא לא מניבה.

יצחק וקנין: הוא מתגלגל משנה לשנה כאשר בשנים האחרונות –אני אומר באחריות: המדינה בורחת מכל עניין של השתתפות עם החקלאים.

ראובן ריבלין: בגלל זה יעקב ירד מצרימה.

יצחק וקנין: גם בסובסידיה, רבותיי.

יצחק וקנין: גם כאשר יש עודפים –החקלאי מפנה אותם, מה שלא ידענו בעבר.

יצחק וקנין: כל הנטל היום הוא על החקלאים.

יצחק וקנין: האחוזים מדברים בעד עצמם – בכמה המדינה משתתפת.

יצחק וקנין: אני לא מאמין שהדבר הזה יכול להחזיק מעמד לטווח ארוך.

יצחק וקנין: בהחלטות של הוועדה הזו אנחנו חייבים לתת על זה את הדעת, כי מספר החקלאים יורד משנה לשנה.

יצחק וקנין: והוא עוד יירד.

יצחק וקנין: אם לא ניקח את הדברים היום לידיים - אם יש היום 20 אלף מגדלים, ופעם היו 50 אלף – היום יש מושבים שלמים שאין בהם אף חקלאי.

יצחק וקנין: במושב שלי כולם גידלו אבוקדו.

יצחק וקנין: היום אין מגדל אבוקדו אחד.

יצחק וקנין: אנחנו נשענים על ענף אחד בלבד, וזה ענף ההטלה .

יצחק וקנין: בלי חוק הגליל, גם את זה אפשר לסגור וללכת הביתה.

יצחק וקנין: ולכן - -

ראובן ריבלין: לא מגדלים אבוקדו בגלל נזקי טבע?

יצחק וקנין: היו שנים שהרווחיות היתה נמוכה מאד במיוחד מול הייצוא הספרדי.

יצחק וקנין: גם במרוקו מגדלים.

יצחק וקנין: אל תשכחו שחלק מהעדיפות שהיתה לנו זו הטכנולוגיה החקלאית.

יצחק וקנין: אנחנו מעבירים אותה למרוקו ולמדינות אחרות שמתחרות מול החקלאות שלנו.

יצחק וקנין: לכן, המדינה חייבת לתת את דעתה בנושא, ואנחנו, כוועדה, חייבים לתת לנושא הזה את העדיפות, אחרת לא נראה את מה שאנחנו רואים על המדפים.

יצחק וקנין: וזו הזכות הגדולה, שאנחנו צריכים להגיד על המגדלים - שהתוצרת שאנחנו רואים – לא רואים אותה בכל מקום.

יצחק וקנין: על זה צריך לתת את הדעת ולא להעביר את הישיבה ושבכך יסתיים העניין.

יצחק וקנין: הייתי אומר לנציג האוצר - המדיניות היא מדיניות של האוצר בשנים האחרונות, לברוח כמה שיותר.

שלי יחימוביץ': ההשתתפות בביטוח מגיעה אלינו, לוועדה?

חיים אורון: זה בתוך תקציב משרד החקלאות.

ראובן ריבלין: הרשאה להתחייב זה תקציב.

יצחק וקנין: הייתי רוצה לסיים במשפט מהתורה – לארץ ישראל יש את הייחודיות שלה.

יצחק וקנין: ארץ אשר ע הייתי רוצה לסיים במשפט מהתורה – לארץ ישראל יש את הייחודיות שלה.

יצחק וקנין: הפרות שלנו זה לא הפרות של ארצות אחרות, גם אם רואים שם פרות יפים.

יצחק וקנין: "ארץ אשר עיני ה' אלקיך בה מראשית השנה ועד אחרית שנה".

יצחק וקנין: במיוחד בפרשת השבוע, שכולה עוסקת בגידולי הארץ, הקרקע וההר, שנת השמיטה וכן הלאה.

יצחק וקנין: בכל זאת, יש ברכה.

יצחק וקנין: השאלה שלנו, שאנחנו, כממשלה, חייבים לתת את הדעת על הדברים הללו ולא להעביר את הדברים כך כלאחר יד, כי זה שלחקלאים יש את אהבת ארץ ישראל, והם לא מוכנים לוותר, וממשיכים לגדל ולעשות את מה שהם עושים - זה מכוח אותה אהבה, ולא יותר מזה.

2262: אני רוצה להעלות כמה נושאים.

2262: עם ניסיון של 20 שנה בכנסת אני מרשה לעצמי לומר: משהו מטומטם מסתובב באוויר, במדינת ישראל.

2262: משהו שלא נתפס בראש.

2262: אני לא גאון הדור, אני אזרח כמו כל אחד.

2262: אבל יש היגיון לכל אדם.

2262: דובר היה שאנחנו ארץ מדברית, זה ידוע.

2262: אנחנו על סף המדבר, זה ידוע.

2262: שאין לנו מים – זה ידוע.

2262: שהכנרת גוססת – וזה לא יעזור: שנה שנתיים אין גשמים , אין כינרת.

2262: הוחלט לפני כמה שנים – 400-450 מיליון קוב מים יותפלו.

2262: שתיתי בביתי "לחיים".

2262: אם הגיעו להחלטה שבלי זה זה לא יעזור, אני אגיד לכם למה- כי קודם כל היה להם טוב להתעסק עם יבוא מים.

2262: אז בכנסת ובוועדות – היתה התעסקות ציבורית.

2262: כשהגיעו לנושא הפשוט של התפלה – מפעל אחד מאז שהחליטו באשקלון – 100 מיליון קוב מים.

2262: מי שלא ראה – המפעל הוא הגדול בעולם להתפלה.

2262: "מקורות" על זה מוהלת עם עוד 30-40 אחוז, כי המים האלה, אין בהם בכלל מליחות.

2262: שום דבר.

2262: זה עסק אדיר.

2262: מדינת ישראל לא השקיעה ולו שקל אחד.

2262: זה הכל כסף פרטי שגויס בעולם עם חוזה ל-25 שנה.

2262: יש מחיר קבוע, וכל יום מאז שזה התחיל לעבוד, 350-400 אלף קוב מים נכנסים לצינור של "מקורות".

2262: עכשיו, אחרי 4 שנים, אומרים לי שמתחיל המפעל השני של 100 מליון בחדרה.

2262: החכמים הורידו ל -300 מיליון במקום 450.

2262: זה דבר אחד, ביום כזה, של חקלאות.

2262: שנדע איפה אנחנו עומדים.

2262: לא תהיה התפלה – לא יהיו מים.

2262: אנחנו הגענו עכשיו למיליארד קוב מים בחקלאות, שזה היה מיליארד וחצי.

2262: חצי מזה זה מים מושבים.

2262: 4-6 שנים, כמה שהאגודות והארגונים החקלאיים לחצו על הממשלה שיתנו תקציבים – את מי הביוב באזורים, וגם עוד היום לא גמרו את העבודה.

2262: אז שני דברים אנחנו עושים – גם מים להשקיה וגם לוקחים מאותה עיריה את המים, ואם לא אנחנו, זה הולך לים.

2262: ואחר כך אי אפשר להתרחץ בשבת.

2262: מדברים על החקלאות.

2262: אני הייתי אורח בשוויץ של משרד החקלאות.

2262: סיירנו ואמרתי למלווים שלנו – על ההרים, למעלה, אנחנו רואים עדרים.

2262: מי יעלה להר הזה?

2262: אז פנו אלי ואמרו לי: אל"ף- זה הסמל הלאומי שלנו, ובי"ת- תסתכל למעלה, עם משקפת, ותראה הרבה יישובים קטנים.

2262: ואז שאלתי- איך חיים שם?

2262: כל בוקר בהאים הליקופטרים ולוקחים את הילדים לבית הספר.

2262: נותנים להם מחייה מלאה, אבל, התיירות שלהם שווה את זה.

2262: עכשיו אני בא לנושא הנוסף – קרן נזקי טבע.

2262: מה קרה?

2262: קרה משהו?

2262: כל אדם יש לו ביטוחים.

2262: הקרן הזו התחילה והחקלאים מימנו אותה.

2262: אנחנו, כל חקלאי ישראל – הקמנו אותה.

2262: המדינה, שנים אחורה, הלכה ועזרה, אבל המדינה בורחת היום.

2262: הם, שצריכים לאשר.

2262: כל המשרדים בעד, ואז בא האוצר ואומר: כולם הביתה.

2262: כאן ישבתי וכך הם תמיד נהגו – כשצריכים משהו, תמיד זלזלו בנו.

2262: קרן נזקי טבע – אנחנו, החקלאים, משלמים 70%.

2262: הממשלה עשתה טובה.

2262: הפריפריה.

2262: מי אנחנו?

2262: מי גר שם, העירונים?

2262: החקלאים מחזיקים את הפריפריה.

2262: וחלק בורחים, אבל נשארים.

2262: בכל מושב – נשארים.

2262: ועל הגבול, אם לא הם היו שם, מי היה שם?

2262: הצבא.

2262: יש לנו חקלאות מפוארת במדינת ישראל.

2262: אין אותה בעולם הגדול.

2262: אנחנו 7 מיליון עם תפוקה של 21 מיליארד שקל.

2262: מזה – קרוב ל – 5 מיליארד שקל בירקות הכי טעימים בעולם, במטעים – את הפרות שלנו לא תשיגו בשום שוק באירופה.

2262: ובסך הכל – היום 21 אלף חקלאים שעובדים.

2262: אני רוצה לומר לכולכם כאן – אין לי טענה לחברי הכנסת.

2262: הם תמיד התגייסו ועזרו – אנחנו רוצים את עזרתכם כי בעניין הסובסידיות זה קיפוח נוראי.

2262: שמעתם את המספרים.

2262: לנו אין בכלל סובסידיות.

2262: יחסית זה שום דבר.

2262: מוכרחים לתת את הזריקה הגדולה הזו לתנופה של החקלאות במדינת ישראל.

חיים אורון: אני רוצה להתווכח עם חבר הכנסת ריבלין, לא על מה שהוא אמר אלא על הניסיון להציג את המתח כשאילו קיים בין החקלאות כערך ובין הערך הכלכלי של החקלאות.

חיים אורון: לפי דעתי זו הצגה לא נכונה של העניין.

חיים אורון: אירופה וארצות הברית משקיעות בחקלאות כי הן מבינות את הערך הכלכלי – ציבורי שלה.

חיים אורון: אני לא רוצה ללכת לעבודות של הטכניון, ולא רק של הטכניון שניתנו כדי לעשות ערך כלכלי לכל דונם מעובד, מבחינת האוכלוסייה כולה.

חיים אורון: מה הוא האינטרס, שמדברים עליו פה?

חיים אורון: משרד החקלאות נקרא עכשיו- משרד החקלאות ופיתוח הכפר.

חיים אורון: דיברו פה על הפריפריה, והשאלה הגדולה שלפי דעתי מדינת ישראל עומדת בפניה בהקשר הזה, היא המתח בין המרכז לבין הפריפריה.

חיים אורון: ואין פריפריה בלי חקלאות, לא בארץ, לא באירופה ולא במקום אחר.

חיים אורון: אין פריפריה בלי חקלאות.

חיים אורון: והנתון של 2 מועסקים הוא לפי דעתי לא מרכז העניין.

חיים אורון: מרכז העניין הוא השאלה האם כל השטחים שניתנים לעיבוד יהיו מעובדים.

חיים אורון: זו שאלה, אם אתם רוצים – ציונית, אם אתם רוצים – אקולוגית, שאלה כלכלית, שאלה של שמירת מקורות המים.

חיים אורון: זה לא רק משום ש "אנו באנו".

חיים אורון: מה זה נקרא גליל ונגב – בלי חקלאות?

חיים אורון: אגב, שלא תהיה אי הבנה: אני מתכוון לחקלאות יהודית, חקלאות ערבית, כל מי שמעבד את הקרקע, גם בגליל וגם בנגב ובכל מקום אחר.

קריאות: ברור.

קריאות: זה ברור.

חיים אורון: ואין שום אפשרות שמחיר העגבניה ישלם את כל המערכת הזו.

חיים אורון: מזה מתחיל הסיפור.

חיים אורון: מי שרוצה להקים את כל הפריפריה הזו על העגבניה – היא לא יכולה לשלם את כל זה.

חיים אורון: ואז השאלה –איך משלמים אותו.

חיים אורון: מה שמוצג פה – סובסידיה, סבסוד, זו איזה גרסה ישנה שבה אמרו – אני רוצה עוד שקל לקילו פטם, בשביל שאני לא אפסיד עליו.

חיים אורון: המודל האמיתי שאליו הולך העולם, פעם זה היה דיבורים, ועכשיו הוא הולך לשם.

חיים אורון: והוא ילך לשם בעוצמות יותר ויותר גדולות, כי השאלות הללו של שמירת השטחים הפתוחים, ושל האקולוגיה, ובהמשך – של חקלאות שהיא יותר אורגנית, והיא תעלה יותר כסף, ולא יוכלו לשלם את המחיר רק דרך העגבניה או דרך ליטר חלב.

חיים אורון: והשאלה היא האם אנחנו מסוגלים, ולכן זה לא ויכוח עם משרד החקלאות.

חיים אורון: זה גם לא ויכוח עם רפרנט באוצר.

חיים אורון: הוויכוח הגדול הוא השאלה – מה משקלם של המוצרים הציבוריים הללו, כאשר העגבניה, החלב והפטם הוא הקצה שלהם.

חיים אורון: ולכן הוויכוח מה הוא האינטרס הלאומי בהמשך עיבוד כל קרקעות המדינה גם בשנה שיש מחירים יפים לחיטה, כמו השנה, אבל מה לעשות, כשיש מחירים יפים – יש בצורות, וכשאין בצורת –ה מחיר יורד, אבל האינטרס של החקלאי להמשיך ולעבד את אותם אלפי דונמים בנגב, למשל, הוא אינטרס לאומי רחב, מעבר לשאלה כמה חיטה יוצאת מזה.

חיים אורון: אותו הדבר בכל התחומים האחרים.

חיים אורון: לצערי לצערי הרב, לא ממשלה אחת ולא שתי ממשלות – אני זוכר דיון בממשלת ישראל על החוברת של פיתוח הכפר "כפר 2000".

חיים אורון: אני לא יודע אם מאז עדכנו אותה, אבל העקרונות בה נכונים עד היום.

חיים אורון: החיבור בין פריפריה, כפר ובין חקלאות זה הקשר הגורדי שאותו מנסים לחתוך עם ויכוחים על 30%-50% בביטוח.

חיים אורון: הרי זה אותו ביטוח עצמו.

חיים אורון: אני עוד רואה מה קורה בשטחים שהם מתחת לקו בצורת.

חיים אורון: מה המשמעות של קו בצורת?

חיים אורון: – זה סוג של ביטוח במקרה של בצורת.

חיים אורון: על מה?

חיים אורון: על החזר הוצאות.

חיים אורון: אז כבר שנים מתנהל פה ויכוח להזיז את קו הבצורת עד המקום שבו מעבדים.

חיים אורון: לא לכבוש שטחים חדשים, שלפי דעתי היה צריך לכבוש אותם, אלא פשוט להעביר את קו הבצורת לשטחים שהם עכשיו מעובדים.

חיים אורון: והחקלאים מעבדים אותם.

חיים אורון: ואם אני לא טועה –זה 6 מיליון שקל.

חיים אורון: איזה ויכוחים.

חיים אורון: אחר כך יבואו לי עם המון נאומים על הבטחת קרקעות, ועל אקולוגיה, ואתה אומר- הנה, יש לך כלי.

חיים אורון: תזיז את קו הבצורת.

חיים אורון: זו רק דוגמה קטנה, אפשר לתת עשרות דוגמאות איך בעצם מדינת ישראל לא מצליחה לאמץ תפיסה יותר כוללת.

חיים אורון: אפשר לעשות עוד שר ועוד משנה לראש ממשלה לפיתוח הגליל והנגב.

חיים אורון: אני רואה מה המשנה לראש הממשלה עושה – הוא מחלק.

חיים אורון: אישרנו פה אתמול כספים.

חיים אורון: יפה מאד.

חיים אורון: מחלקים נדבות.

חיים אורון: בסדר, שיחלקו, עיני לא צרה.

חיים אורון: אבל השאלה המרכזית היא מה קורה עם הפריפריה, שאין מה לעשות – היא מאוכלסת ב- 90%, מבחינת האוכלוסייה זה לא 2%- כי בלהב עובדים היום אולי 10-15% מחברי הקיבוץ, אבל להב מתקיימת וקיימת במקום הזה משום שזה ישוב כפרי שמעבד 10-15 אלף דונם.

חיים אורון: גם בברעם בגליל- למרות שמרוויחים המון מתעשייה טובה, ברעם יושבים שם משום שיש להם כמה מאות דונמים מטעמים מצוינים שנותנים פרנסה טובה, אבל צריכים את רשתות הביטחון שמדברים עליהם פה, כי בלעדיהם – גם מעצמה כמו ברעם, אם תהיה לה שנה גרועה – יכולה לקרוס.

חיים אורון: זה, כשמפרטים את הדיבורים מי יושב בברעם או מי יושב בצאלים או בשדה בוקר.

חיים אורון: וזה נכון לגבי כל הענפים.

חיים אורון: עוד נקודה אחת – בנושא ההשקעות.

חיים אורון: הרבה דברים ייאמרו פה.

חיים אורון: אנחנו מגיעים עכשיו ל – 2% חקלאים.

חיים אורון: אני מקווה שלא יהרגו אותי, לא מבין הקיבוצניקים ולא מבין המושבניקים - הליך הריכוז בחקלאות, אנחנו מגיעים בה לשיא עולמי.

חיים אורון: ארצות אירופה וארצות הברית יותר מבוזרים בחקלאות מאשר אנחנו.

חיים אורון: זה תהליך שיש בו המון סכנה.

חיים אורון: הוא יוצר מצב פשוט: החקלאות מתרכזת אצל מי שיכול להביא את ההון.

חיים אורון: אם לא יחזור מנגנון הרבה יותר משמעותי של יכולת להשתתף השתתפות ממלכתית בהון, לא תהיה דרך להחזיק חלק מהחקלאים כחקלאים - שלא יעמדו בתחרות הנוראית הזו ויעופו החוצה, ובי"ת - זה המסלול האמיתי להתמודד עם שאלת העובדים הזרים.

חיים אורון: אפשר להמיר עבודה בהון.

חיים אורון: החקלאי הבודד לא יכול להביא 150 אלף דולר, להקים חממה משוכללת כדי להעסיק בה 20% שכירים, מאשר בחווה לא משוכללת.

חיים אורון: אירופה עושה את זה, העולם עושה את זה, אבל פה – חוק עידוד השקעות הון היום עוות, וחוק עידוד השקעות הון בחקלאות – יודע מס הכנסה, לא ייתן שום דבר.

חיים אורון: תקבלו את התוצאות הנוראיות האלה.

חיים אורון: לכן, בסופו של דבר, השאלה הזו מורכבת מהמון נקודות קטנות, שלצערי הרב, כמו בעוד הרבה תחומים אחרים, מה לעשות?

חיים אורון: לממשלה הזו וגם לקודמותיה, אין מדיניות.

יעקב ליצמן: האם נשמע מהאוצר איזו בשורה, שנוכל להתייחס אליה?

סטס מיסז'ניקוב: ניתן להם להתבטא.

גזאווי ודיע: אני הגשתי נייר עמדה על הבעיות של המגזר וחילקתי אותו.

גזאווי ודיע: יש שם 7 סעיפים, אני מבקש שתקראו אותם, וחברת הכנסת נאדיה חילו תדבר על זה.

אורית נוקד: אני רוצה להודות ליושב ראש הלובי, חבר הכנסת וילן, וגם למ.מ.מ על העבודה המאלפת שנעשתה.

אורית נוקד: בעיניי יש קשר בלתי נפרד בין חקלאות להתיישבות.

אורית נוקד: אין חקלאות בלי התיישבות ואין התיישבות בלי חקלאות.

אורית נוקד: לא בכדי אני רואה כאן את מזכירי תנועות ההתיישבות.

אורית נוקד: אני חושבת שבאמת מדובר כאן בסדרי עדיפות.

אורית נוקד: הדברים צריכים להתבטא בתקציב.

אורית נוקד: הנתונים, כפי שהם הושמעו, על ה- 0.3% מהתקציב, בהשוואה למדינות מהעולם המערבי, ששם זה 2%.

אורית נוקד: כבר יש בזה כדי להצביע, וכאן אני מאותתת לך, נציגת האוצר, לגבי התשובה.

אורית נוקד: אבל עם זאת, אני רוצה לומר שהמרחב הכפרי עובר שינויים רבים, תהליך שכמובן גם עובר בעולם, אבל בעולם המערבי השינויים האלה מובלים על ידי הממשלות בשיתוף עם החקלאים.

אורית נוקד: לכן יש חשיבות גדולה מאד לתוכניות שתהיינה ארוכות טווח, תוכניות שגם, בנוסף להגדלת התקציבים, על מנת לאפשר את כל הדברים שהוזכרו פה, הם גם יבטחו פרנסת מינימום לחקלאים.

אורית נוקד: אתם יודעים שהמצב של מרבית החקלאים הוא בכי רע.

אורית נוקד: אני כבר לא מדברת על החקלאים שהם פנסיונרים.

אורית נוקד: יש גם מקום לחפש ולמצוא מקורות אלטרנטיביים למי שכבר לא יכול לעסוק בחקלאות.

אורית נוקד: צריך לחוקק חקיקה שתבטיח ותגן על החקלאים כמו שנעשה באירופה.

אורית נוקד: שם מכירים בחשיבות של המרחב הכפרי, הוזכר קודם –כמרחב אקולוגי, לשמור על המורשת של התיירות, וכמובן – לחבר את נושא התיירות, ואת התוכניות האלה צריך לעשות בשיתוף עם החקלאים.

אורית נוקד: לחקלאים אני אומרת, כחברת ועדת הכספים שלא אחת ניצבה בפני דילמה: תבואו תמיד מאוחדים ומגובשים, עם דעה אחת.

אורית נוקד: אז נוכל לעזור לכם, והדבר יבוא לידי ביטוי.

אורית נוקד: 80% מהמרחב הכפרי בפריפריה מהווים אנשים ויישובים שעוסקים בחקלאות.

אורית נוקד: כאן אני מחברת את זה לנושא אחר – צריך לגרום לכך שתהיינה תשתיות שתחברנה את הפריפריה למרכז.

אורית נוקד: אני רוצה לומר שיש חקלאות גם במרכז, לא בפריפריה.

אורית נוקד: אני לא עושה הפרדה בין התיישבות וחקלאות, וצריך, בדומה לכל המדינות – לחוקק ולהגן עליהם.

אורית נוקד: כשמדברים על חקלאות אי אפשר להפריד בין המים לבין הקרקע.

אורית נוקד: לרוב החקלאים, לא רק שאין בעלות על הקרקע.

אורית נוקד: שיהיו חוזי חכירה לדורות.

אורית נוקד: אבל לרובם אין בכלל חוזים, ואת הדבר הזה חייבים אחת ולתמיד להסדיר ולעגן.

אורית נוקד: אני מקבלת את הדברים שנאמרו לגבי הקרן לנזקי טבע.

אורית נוקד: אני חושבת שהדבר הזה בידינו, חברי ועדת הכספים.

אורית נוקד: אני יודעים יפה מאד לאשר או לא לאשר.

אורית נוקד: אפילו חברי קואליציה יכולים לסייע.

אורית נוקד: אני רוצה לומר עוד דבר – הייתי בבוקר בוועדת החינוך ושם התקבלה ההחלטה שצריך לחזק את מנהל החינוך ההתיישבותי – בתקציבים.

אורית נוקד: שוב, דברים שקשורים לוועדה.

אורית נוקד: והדבר האחרון – לפחות לשמור על מה שיש ולא לתת לאוצר מדי שנה בחוק ההסדרים להעלות את אותם סעיפים.

אורית נוקד: די אם אזכיר את הסעיף שעוסק בפטור מהסדר כובל.

אורית נוקד: צריך את הדברים האלה להסיר מעל סדר היום, אחת ולתמיד.

שלמה רייזמן: אני יושב ראש התאחדות האיכרים.

שלמה רייזמן: אני רוצה לתת כמה השלמות - יש לנו חקלאות מפוארת.

שלמה רייזמן: חבר הכנסת ריבלין שכח להזכיר שתנועת ההתיישבות הראשונה היתה התאחדות האיכרים, והיו המושבות.

שלמה רייזמן: חבר הכנסת וילן, שמגיעה לו תודה על היום הזה, בקשר להשקעות - אמר שאין לתת ערבויות כיוון שיושבים על קרקע שלא שייכת למתיישב.

שלמה רייזמן: בהתאחדות האיכרים, 85% מהקרקע היא קרקע שנרכשה בכסף מלא וגם כאן אי אפשר לקבל את הערבויות באמצעות הקרקע להשקעות, ובלי השקעות אי אפשר לפתח חקלאות.

שלמה רייזמן: בעקבות התייחסות הממשלה לחקלאות בשנים האחרונות- זה לא רק הממשלה הזו, זה גם הקודמות לה - חקלאים מצביעים ברגליים.

שלמה רייזמן: אם היו לנו פעם 60 אלף משפחות חקלאיות, ויש היום 21 אלף, זה תודות להתייחסות הממשלה של האוצר ואגף התקציבים.

שלמה רייזמן: הבעיה היא שמי שמעבד את הקרקע הוא בעליה.

שלמה רייזמן: כאשר אני אומר שהחקלאים מצביעים ברגליים – הקרקע לא נשארת שוממה.

שלמה רייזמן: הקרקע עוברת לידיים אחרות.

שלמה רייזמן: סיפקנו לחלק מחברי הכנסת ולחלק מהשרים מפות שצבועות בצהוב -איזה חלקים בגליל, במרכז, בדרום ובנגב אינם כבר בידינו, בידי החקלאים היהודים.

שלמה רייזמן: זה עצוב מאד, חברים.

שלמה רייזמן: נושא נוסף – הביורוקרטיה.

שלמה רייזמן: דיבר פסח גרופר על שימוש במים מותפלים ובמי קולחין.

שלמה רייזמן: החקלאים היו הראשונים שהבינו שצריך לעבור למים מותפלים, למי קולחין, כדי לשחרר את המים השפירים לשתיה, לרחצה ולשאר הדברים.

שלמה רייזמן: כאשר באנו לפני כמה שנים אל שר האוצר דאז, אברהם שוחט, שצריך לגשת למפעלי התפלה, והוא אמר: ומה יהיה אם תהיינה שנים ברוכות גשם?

שלמה רייזמן: אתם מבינים את המחשבה.

שלמה רייזמן: הביורוקרטיה לגבי ההעברה למי קולחין היא יוצאת דופן.

שלמה רייזמן: 7 שנים מנהלים אנשי השומרון- זיכרון יעקב, גבעת עדה, פרדס חנה, משא ומתן להקמת מפעל למי קולחין וממשלת ישראל קבעה שהביצוע יהיה לחברות פרטיות.

שלמה רייזמן: 7 שנים נלחמים על זה ועדיין לא עשו את החפירה הראשונה.

שלמה רייזמן: אותו הדבר בבקעת יבניאל.

שלמה רייזמן: אנחנו מתחננים על הברכיים –תנו ל"מקורות" לעשות את זה.

שלמה רייזמן: ויש גם מלחמת לבנון השניה נסתיימה לפני כ-9 חודשים.

שלמה רייזמן: שולמו פיצויים, ולפתע פתאום נפסקו עבודות השמאות לחקלאי הגליל.

שלמה רייזמן: רבו עם השמאי.

שלמה רייזמן: מדינת ישראל חתמה עם השמאי הסכם על עבודתו וחייבים לו מיליון וחצי שקל, אז הוא הפסיק את עבודתו.

שלמה רייזמן: נשארו 200 או 250 תיקים לא גמורים.

שלמה רייזמן: 9 חודשים והחקלאים נרמסים על ידי הבנקים, אינם יכולים לרכוש חומרי הדברה.

שלמה רייזמן: התאחדות האיכרים נכנסה לפעולה בעניין הזה.

שלמה רייזמן: ואתמול, תודה לאל, חתמו על ההסכם.

שלמה רייזמן: זה בין החשבים.

שלמה רייזמן: הרי מי מנהל את המדינה?

שלמה רייזמן: החשבים ואגף התקציבים.

ניסן סלומינסקי: אני מעיד על עצמי שאני בין התמימים שממש מאמין בחקלאות כערך בפני עצמו וגם כערך כלכלי.

ניסן סלומינסקי: אני חבר בלובי החקלאי מאז שאני בכנסת.

ניסן סלומינסקי: אני לא רוצה להלאות את כולכם בכל אותם דברים שנאמרו, אני מצטרף לכל קודמיי, גם בחשיבות של הארץ וגם בכל הפירוט של הבעיות.

ניסן סלומינסקי: אני רוצה לומר דבר אחד – קיבלתי את החוברת הזו ודפדפתי בה, ושאלתי את גלעד מהמ.מ.מ - האם הוא בטוח שהוא לא מטעם החקלאים, שכתב איזו חוברת עם אינטרס להראות כמה שהם מסכנים.

ניסן סלומינסקי: הוא נשבע לי שהוא אובייקטיבי.

ניסן סלומינסקי: מה המשמעות?

ניסן סלומינסקי: אני חבר בלובי.

ניסן סלומינסקי: כולם יודעים שהלובי הכי חזק כאן בכנסת זה הלובי החקלאי.

ניסן סלומינסקי: אין משהו שהלובי הזה רצה ולא הצליח.

חיים אורון: תביא דוגמה אחת במה הוא הצליח.

ניסן סלומינסקי: אני אומר לך שהלובי החקלאי פה יש לו יכולת - -

2262: כשאני הייתי היה לובי חקלאי.

2262: לא עכשיו.

ניסן סלומינסקי: אם כל החבורה המכובדת תתלכד ותבוא אלינו, תבוא עם בעיה מסוימת, אבל בעיה שאני יודע שכולכם ממוקדים בה – היתה פעם בעיה של מים.

ניסן סלומינסקי: כל אחד ייצג פן אחר, עד שברגע האחרון הגיעו להסכם, ואז העברנו את זה.

ניסן סלומינסקי: יש חילוקי דעות אבל אתם חייבים להתלכד ביניכם.

ניסן סלומינסקי: תבואו אלינו עם בעיה, אני מבטיח לכם שכמעט ולא תהיה בעיה שאם אנחנו מלוכדים לא נצליח להעביר.

נאדיה חילו: אני רוצה לברך את החקלאים על התערוכה היפה.

נאדיה חילו: להיכנס היום לכנסת ולהיות בסביבה מיוחדת כל כך- מכאן אני רוצה לצאת לעקרונות.

נאדיה חילו: הנושא של סבסוד והשקעה בחקלאות יש בו אמירה על החשיבות של הענף הזה.

נאדיה חילו: ברור שהיום החשיבות שמוקרנת ממשרדי הממשלה באופן כללי היא לא מספקת, והברור שבשונה מענפים שונים – מה שמאפיין את ענף החקלאות זה הקשר לערכים.

נאדיה חילו: בשונה מענפים אחרים, זה כמו מניה שיש בה סיכון מאד גבוה.

נאדיה חילו: אף פעם אין קשר בין ההשקעה לבין הניבוי של התוצאה.

נאדיה חילו: על הסיכון הזה וחוסר הוודאות, לדעתי כן יש מקום - ואני בהחלט בעד הקו שאומר - הסבסוד צריך להיות כאן רשת הביטחון.

נאדיה חילו: זה, באופן מאד כללי.

נאדיה חילו: ברשותכם, אני רוצה להיכנס לכמה נקודות ייחודיות שבהחלט מאפיינות את החקלאות הערבית.

נאדיה חילו: ברור שכל מה שנאמר על החקלאות בכלל הוא בהחלט רלבנטי, אבל יש פה כמה נקודות מאד ייחודיות שצריך לתת על הדעת עליהן והמאפיינים הם ייחודיים.

נאדיה חילו: קודם כל– 10% מהחקלאים במדינה הם חקלאים ערבים.

נאדיה חילו: ברור שלענף הזה יש שורשים מאד עמוקים.

נאדיה חילו: כולנו היינו חקלאים, בדורות הקודמים, כולל המשפחה שלי – בענף פרי ההדר ביפו, ומשפחת בעלי עסקה בגידול זיתים בגליל.

נאדיה חילו: זה לא רק קשר כלכלי, זה קשר מוסרי, ערכי, רגשי.

נאדיה חילו: לכן אני אומרת שהחקלאות הערבית מתמודדת היום עם בעיות נוספות – של הקצבה במים, של הקמת מרכזים שילכדו, כי זה בדרך כלל אזורים קטנים, ואין להם את החלק של ההתאגדות.

נאדיה חילו: הקמת מרכזים כאלה תיתן את המוצר האמיתי של הנושא הזה מענקים לבניית חממות – בכלל וגם ספציפית.

נאדיה חילו: אני חושבת שהפוטנציאל הוא בהחלט אדיר.

נאדיה חילו: יש גם את הנושא הייחודי של שטחים למרעה, וזה גם אלמנט מאד ייחודי שמאפיין את החקלאות הערבית.

נאדיה חילו: הוא גורם להרבה מפגעים בתוך הכפרים וצריך בהחלט להקצות את השטחים האלה, לדאוג לאיכות חיים.

נאדיה חילו: מי שלא יודע – 2.5 מההקצבה של המים הולכת לחקלאות הערבית, שאמרתי שמאפיינת 10% מהחקלאות.

נאדיה חילו: אז יש פה איזה דיסוננס מסוים, שבהחלט צריך קודם כל ליישר את הקווים, לנצל את הפוטנציאל.

נאדיה חילו: ופה, בלי להקים מנגנון של התערבות שהוא מנגנון מחושב, אי אפשר לקדם את החקלאים ואת החקלאות.

נאדיה חילו: צריך להקים מנגנונים של התערבות בעניין הזה, ממשלתית וגם מנגנונים מאד מתערבים, כדי לתת.

נאדיה חילו: אחת ההתערבויות זה הסבסוד, אבל זה לא הכל.

נאדיה חילו: צריך לשים מטרה ולהגיד במה מתערבים כדי לקבל תוצאות.

נאדיה חילו: אם התוצאה שמייחלים לה לא מגיעה – המנגנון צריך להיכנס לזה.

נאדיה חילו: אם זה הכמות של הגשמים, זה עוד מנגנון של התערבות.

נאדיה חילו: המפגעים פה הם דברים שלא צופים אותם.

נאדיה חילו: בהחלט צריך לתת את הדגש, והייתי ממליצה ליושב ראש לקיים ישיבה מיוחדת לגבי החקלאות במגזר הערבי, שיש לו מאפיינים ייחודיים.

יעקב כהן: אני מענף מגדלי העופות.

יעקב כהן: ענף הלול מאגד בתוכו 4,000 יצרנים שמייצרים מוצרי מזון בהיקף של מעל 4 מיליארד שקל בשנה, מזון חשוב, בערך כל ימות השנה.

יעקב כהן: אני רוצה להצטרף לקריאתו של חבר הכנסת אורון שצריך לעשות הכל על מנת לשמור על אותם מגדלים שקיימים בענף ולמנוע מעבר של הייצור לבעלי הון ביחידות גדולות.

יעקב כהן: אני רוצה לומר שענף הלול עשוי ועלול בדרך כלל להיפגע ממחלות או פגעי טבע, ואנחנו עושים כמגדלים למען עצמנו בביטוח הענף באמצעות הקרן לנזקי טבע, משום שזה הגוף היחיד שמבטח מחלות, כי כל חברות הביטוח המסחריות אינן עוסקות בביטוחים מהסוג הזה.

יעקב כהן: במקרה הזה יש לציין שהממשלה משתתפת בעלויות הפרמיה בהיקף של 70%, ואנחנו, כחקלאים, בהיקף של 30% מעלויות הפרמיה.

קריאה: הפוך.

יעקב כהן: - - - אני רוצה להזכיר שלפני שנה פקדה אותנו שפעת העופות, ולמזלנו, חלק קטן מהחקלאים בלבד נפגע, הגענו להיקף של 2-3 אחוז מהענף, וזה לא דבר שהשפיע בצורה משמעותית גם על אספקת התוצרת וגם על היקף הנזקים.

יעקב כהן: בקטע הזה,

יעקב כהן: למי שלא יודע – המדינה מפצה את המגדלים, היות והיא מתערבת בהשמדת להקות חולות, בפיצוי ישיר על אותן להקות שנפגעות.

יעקב כהן: אל תשכחו שפה, השירותים הוטרינריים, בגלל האלמנט של בריאות הציבור, לוקחים מקדמים מאד גבוהים ואנחנו מסכימים אתם בנושא הזה, ונותנים לנו הוראות עם מקדם ביטחון גבוה מאד, על מנת שבריאות הציבור לא תפגע, ואנחנו פועלים בהתאם לכך.

יעקב כהן: מה שקרה שהנזקים שהיו זה לא רק הנזקים הישירים באותן להקות שהושמדו.

יעקב כהן: נגרמו לנו נזקים בהיקפים אדירים והנזקים העקיפים – אם זה למשחתות, אם זה להשבתת ייצור שנאלצנו להשבית, אם זה להשמיד אפרוחים שלא הגיעו לאזורי סגר, לנזקים האלה לא היה פתרון, וועדת מנכ"לים שהוקמה על ידי ראש הממשלה, ישבה על המדוכה והגיעה למצב שהיא נתנה פתרון חד פעמי כסיוע, כנדבה.

יעקב כהן: אנחנו חושבים שמגיע לנו פיצוי ולא סיוע, בגלל שנקטנו בכל מה שנדרשנו לעשות, ומכיוון שאין מענה בחוק למצב כזה, באנו מיוזמתנו ואמרנו: כמו שקורה אסון טבע בענפים אחרים, אם זה בפרות ואם זה בירקות - אנחנו רוצים שיהיה מסלול שבו העסק הזה יבוטח ויהיה מנגנון פיצוי באמצעות קנט בצורה מסודרת ומוסכמת מראש, ולא שאם חס וחלילה קורה אירוע, נתחיל לעשות חישובים מה קור האם עושים או לא.

יעקב כהן: לשמחתי, משרד החקלאות מסכים אתנו בקטע הזה.

יעקב כהן: והאוצר יתחמק ממתן מענה לסוגיה הזו.

יעקב כהן: זה דבר שהוא פתוח.

יעקב כהן: למזלנו, עברנו את השנה הזו בנס.

יעקב כהן: אני רוצה להביא לתשומת לבכם שזו בעיה ברמת מדינה, והמדינה חייבת לקחת אחרית בסוגיה הזו, אחרת יהיה תוהו ובוהו.

יעקב כהן: אנחנו לא נמצאים בצבא שיבואו, יתנו לנו הוראות לבצע עם השלכות כספיות ונזקים חמורים, ואנחנו נבצע כי כך אמרו לנו.

יעקב כהן: ענף הלול מנסה להתאים את עצמו, בשל בעיות של איכות סביבה, בטיחות ביולוגית - לשנות ה- 2000.

יעקב כהן: הוא עובר שדרוגים עם עלויות כספיות גבוהות.

יעקב כהן: אני מצפה מהמדינה שבכל התחנות תסייע לכל שלוחות ענף הלול לשדרג את עצמו ולהתאים את עצמו לשנות ה-2000.

אלי אפללו: אדוני היושב ראש, חבר הכנסת וילן – תודה על הדיון.

אלי אפללו: זה חשוב לכולנו כי אין אדם במדינת ישראל שלא מושפע מהחקלאות.

אלי אפללו: כשאנחנו מדברים על המצב הסוציואקונומי או על כל נושא – בעצם, ההשפעה הישירה של החקלאות היא קריטית, ואם המדינה לא תעזור יותר בנושא בהרבה יותר מאמץ והרבה יותר משאבים, לנושא של החקלאות, אנחנו נהפוך להיות כמו במדינות אחרות.

אלי אפללו: הרי מי כמוכם יודע שבמדינות אחרות קונים עגבניה, מלפפון או תפוח ביחידות.

אלי אפללו: פה אנחנו קונים ק"ג, ומי הם אלה שקונים את הכמויות הגדולות?

אלי אפללו: המשפחות מרובות הילדים, דווקא הנצרכים.

אלי אפללו: פה בארץ, תודה לאל, המחירים הם נמוכים בצורה שאנחנו יכולים באמת לספק להם את כל הצרכים שלהם.

אלי אפללו: דווקא בפרות ובירקות, הדברים הבסיסיים שמה חיים.

אלי אפללו: אני רוצה להגיד לחקלאים עצמם – אתם עושים את המאמץ הכי גדול שיכולים לעשות כדי להשתתף במאבק בעוני.

אלי אפללו: אבל אם אנחנו לא נעזור, ולא ניתן להם את הכלים שיוכלו להתמודד עם הבעיות שיש, בכלל למשק, בתחום הזה – מהעובדים הזרים, למים, לכל נושא, ובטח נאמרו פה הדברים, אבל הערכה כללית בנושא הזה – ודאי כולם אמרו את אותו הדבר.

אלי אפללו: לי יש כמה דברים קצת שונים.

אלי אפללו: כדי לנסות ולחשוב על תפיסת עולם חדשה בנושא – היום יש חקלאות תעשייתית שזה העתיד, של מחר.

אלי אפללו: אם לא יקום מרכז לעזרה כמו מרכז ההשקעות לתעשיה – אני חושב שצריך להיות מרכז לעזרה להקים תעשייה חקלאית.

אלי אפללו: המרכז הזה יעודד - -

חיים אורון: יש, רק אין כסף.

אלי אפללו: שהמרכז יעודד וייתן הכוונה לאיזה מקומות אנחנו רוצים יותר, ושיהיה גם תקציב.

אלי אפללו: אני, לפחות, יודע משר החקלאות שמחון שעושה את המיטב שביכולתו – מה שחשוב לי לומר זה שאני חושב שיש פה בוועדה את התמיכה הכי גדולה.

אלי אפללו: חבר הכנסת אורון היה גם שר חקלאות ויש לו לומר הרבה.

אלי אפללו: פה, בין החברים, יש לכם את התמיכה הכי גדולה שיכולה להיות.

אלי אפללו: בנוסף לזה – מישהו דיבר פה על הלובי החקלאי.

אלי אפללו: אני לא חושב שאנחנו צריכים להתעסק עם לובי או לא לובי.

אלי אפללו: תביאו לפנינו נושאים עקרוניים שהם מאד חשובים ולא לדבר בכלליות על הרבה נושאים כי "תפסת מרובה – לא תפסת".

אלי אפללו: בוועדה הזו יש קונצנזוס לתמוך בכם וגם יכולת לשנות דברים.

אלי אפללו: זו הוועדה החשוב בכנסת שיכולה להשפיע באופן מיידי ולגרום לתוצאות מיידיות.

אלי אפללו: אני רואה את שני הדברים הכי חשובים: א.

אלי אפללו: מרכז ההשקעות ב.

אלי אפללו: שינוי התפיסה של תעשייה חקלאית ג.

אלי אפללו: נתמוך בכם לגבי כל הצרכים שלכם.

אלי אפללו: הלובי שלכם הוא פה, בין חברי הכנסת של הוועדה.

אברהם דניאל: אני רוצה דווקא לגעת בנקודה שהעלה חבר הכנסת וילן – התמיכות של ממשלות אחרות.

אברהם דניאל: התמיכה של 0.3 נשמעת יפה, אבל האמת – זה לא מדויק, כי 80% מתקציב המשרד הולך לתקורה, לא לסבסוד הישיר.

אברהם דניאל: לכן תקורה בלבד זה לא דבר שהוא תורם לנו.

אברהם דניאל: אפשר להביא את התחשיב השני, שאנחנו משלמים ובעצם - מוטלות עלינו גם אגרות על עובדים זרים, ואם נעשה בדיקה מדוקדקת נראה שאנחנו המסבסדים ולא המסובסדים.

אברהם דניאל: אז בואו נשים את הדברים על השולחן בצורה הכי מדויקת שאפשר.

אברהם דניאל: דבר שני- אם אני לוקח את ההרגשה של המגדלים מול הממשלות – אנחנו מרגישים מושפלים, נרדפים, אנחנו באמת במצוקה קשה מאד.

אברהם דניאל: אני מדבר כחקלאי מהשורה.

אברהם דניאל: אני גם מגדל 280 דונם פרחים במרכז הארץ.

אברהם דניאל: דרך אגב, גם כשמדברים על מרכז ופריפריה, אני אגלה לכם סוד – המדינה שלנו היא צרה וארוכה.

אברהם דניאל: אז אני לא יודע מה זה מרכז ואיפה הוא.

אברהם דניאל: האם ניצני עוז שיושבת על הגבול מול טול כרם זה נקרא מרכז?

אברהם דניאל: אני אגיד לכם בכנות - אני לא חושב שצריכה להיות בישראל אפליה בין מרכז ופריפריה –אלה שטויות.

אברהם דניאל: אנחנו סובלים בדיוק מאותה בעיה.

אברהם דניאל: לכן, הדבר הזה אולי מקביל לארצות הברית אבל לא אלינו.

אברהם דניאל: דבר שני - אם אנחנו רוצים להעתיק מאיזה מדינה, אז אני מציע להעתיק במדויק.

אברהם דניאל: וכל מדינה שאתם מציעים פה מקובל עלינו.

אברהם דניאל: אתם, חברי הכנסת, מתחמם לי הלב לשמוע אתכם.

אברהם דניאל: אבל כשמגיעים להצבעות – אתם מצביעים נגדנו.

אברהם דניאל: זו מצוות הקואליציה.

אברהם דניאל: בואו נשים את זה על השולחן בצורה הכי חדה והכי ברורה.

אברהם דניאל: אז אני שואל אתכם – למה אני יכול להתכוון.

אברהם דניאל: מה נשאר לנו?

אברהם דניאל: הקרן לנזקי טבע.

אברהם דניאל: זה הדבר היחיד שנשאר.

אברהם דניאל: אבל המגדל לא יכול לעמוד בעלות הגבוהה, ולכן הוא משתדל לא לעשות ביטוח.

אברהם דניאל: המגדלים החדשים הם למעשה מושכרים, ובאסונות הם נעלמים.

אברהם דניאל: אז מן הראוי קודם כל שיהיה הסכם לטווח ארוך, ובי"ת- שיסבסדו, וב- 50%.

אברהם דניאל: כל העולם עושה את זה, רק כאן – לא.

אברהם דניאל: אני אומר לכם בכנות:

אברהם דניאל: אני מרגיש נרדף על ידי ממשלת ישראל.

יצחק בן דוד: אני סמנ"ל בכיר במשרד החקלאות.

יצחק בן דוד: אני מצטרף לברכות ליושב ראש הוועדה וליושב ראש הלובי החקלאי, חבר הכנסת וילן.

יצחק בן דוד: הכנס הזה מטרתו להציף קצת את הנושאים שמטרידים את החקלאות, לא ההתנצחויות היום יומיות על כל שקל ואגורה.

יצחק בן דוד: אני בהחלט חושב שנותנים לכם במה טובה להעלות את הנושאים האלה.

יצחק בן דוד: אני רוצה קודם כל לאזן את התמונה שהצטיירה מהדו"ח של יחידת המחקר של הכנסת.

יצחק בן דוד: הוא השווה את התמיכה לחקלאות כאחוז מהתקציב.

יצחק בן דוד: בעולם היום מקובלת שיטת השוואה קצת שונה, שמביאה לידי ביטוי את כלל התמיכות וההקלות שהחקלאות נהנית מהן.

יצחק בן דוד: החסרון של השוואת אחוז ההוצאה לתמיכה בחקלאות מסך כל התקציב הוא שהוא מביא לידי ביטוי רק את ההקצאה התקציבית, ואת כל אותן תמיכות שהחקלאות ניהנת מהן, כמו: הגנה מפני יבוא – שזו ההגנה הגדולה ביותר שהחקלאות ניהנת ממנה, וגם – כל מיני הסדרים מוסדיים, מנהליים וחוקיים שגם תורמים להגנה על החקלאות.

יצחק בן דוד: לדוגמה – הפטור שיש לחקלאות מהסדר כובל.

קריאה: כמה זה שווה?

קריאה: תגיד ישר –כמה זה שווה?

יצחק בן דוד: אני לא אומר שההגנה הזו לחקלאות, פטור מהסדר כובל, לא קיים במדינות אחרות, קיים גם בחקלאות, רק שהוא לא בא לידי ביטוי בדוגמה שהוצגה פה.

יצחק בן דוד: לכן, המדד שמשמש להשוות את כל התמיכות האלה בחקלאות נקרא באנגלית PSE: Producers Subsidy Estimate, וזה מדד שנעשה בו שימוש בכל מדינות ה- OECD שמדינת ישראל עומדת להצטרף אליהן בקרוב.

יצחק בן דוד: מדד זה מגלם בתוכו של כל התמיכות, כולל, למשל, את ההגנה או התמיכה שיש לחקלאות בדמי היוון.

יצחק בן דוד: אז נכון שאם אנחנו משווים את המדדים האלה, אז מדינת ישראל נמצאת בשלישון התחתון.

יצחק בן דוד: יש מדינות כמו שוויץ ויפן שהן הכי תומכות בחקלאות שלהן בעיקר בצורה של הגנה מנהלית, מכסית, על החקלאות שלהם מפני יבוא.

יצחק בן דוד: האיחוד האירופי שלפני 5 שנים תמך במונחי ה- PSE, כלומר – במונחי סך כל התמיכות באחוז מערך הייצור החקלאי, תמך בערך ב- 45%, ויצא היום ב- 33%.

יצחק בן דוד: המצדד של ארצות הברית עומד על כ- 16%.

יצחק בן דוד: ישראל נמצאת איפה שהוא בסביבות ה- 20%, למרות שבארץ, מכיוון שאנחנו עדיין לא חברים ב- OECD לא נעשה מיסוד של המדד הזה, אבל בהחלט אנחנו נמצאים בליגה הנמוכה מהבחינה הזו של תמיכה בחקלאות.

קריאות: ולכן?

יצחק בן דוד: המסקנה היא שבהחלט – יש תמיד מקום להגדיל את התמיכה, ויש גם לדבר על סוגי התמיכה.

יצחק בן דוד: אנחנו בהחלט חושבים שיש מקום לעבור להסדרים רב שנתיים בכל מה שקשור לתמיכה בחקלאות.

יצחק בן דוד: החקלאות היום היא חקלאות שדורשת השקעות רבות.

יצחק בן דוד: אין מה לעשות.

יצחק בן דוד: מספר היצרני, החקלאים בכל העולם הולך ויורד.

יצחק בן דוד: כל חקלאי, על מנת לשמר רמת חיים סבירה חייב לגדול ועל מנת לעמוד בתחרות, גם מפני יבוא, למרות שהיבוא היום די מוגבל - נדרש לבצע השקעות.

יצחק בן דוד: ביצוע השקעות במשק החקלאי מחייב איזשהם תנאי רקע ארוכי טווח, ואני חושב שמבחינה הזו - -

חיים אורון: גם בזה אנחנו בשיא.

חיים אורון: 2.2- יש מעט מדינות מפותחות בעולם שזה ירד כל כך.

יצחק בן דוד: בארצות הברית זה מגיע ל – 1.5.

יצחק בן דוד: באיחוד האירופי כולו, אם אני מנטרל את המדינות החדשות שנכנסו, הם הגיעו מתחת ל – 2%.

2262: משווים אותנו לאירופה, לאמריקה.

2262: תשווה אותי לרפובליקת בננות.

2262: מה אתם מדברים?

2262: אתם יושבים פה, בא איש כזה וגמר את כולכם.

קריאות: - - -

2262: 20% תמיכות יש לנו בחקלאות?

2262: איך מעיזים לומר את זה?

יצחק בן דוד: לכן אני חושב שמערכת התמיכות צריכה להיות מסודרת במסגרת רב שנתית על מנת שחקלאים יידעו את תנאי הרקע שבהם הם פועלים, שוב- בגלל מרכיב ההשקעות הגבוה בחקלאות.

יצחק בן דוד: אני חושב בהחלט שיש מקום להגדיל את התמיכות שנחשבות כירוקות, כלומר- מבחינת תנאי ארגון הסחר העולמי, תמיכות להחזקת שטחים פתוחים – יש לזה חשיבות גדולה.

יצחק בן דוד: אנחנו במהלך של משא ומתן עם האוצר בנושא הזה.

יצחק בן דוד: כבר היום אנחנו תומכים בעדרי בקר לבשר.

יצחק בן דוד: שתופסים בערך כ- 800 אלף דונם מדינת ישראל.

יצחק בן דוד: אנחנו כנראה הולכים לגבש יחד עם האוצר, ועם הקרן לנזקי טבע, איזשהו מודל של ביטוח הכנסה לאחזקת שטחי בר וכותנה בהיקף של כ- 800 אלף דונם נוספים.

יצחק בן דוד: מהבחינה הזו – אם נגיע לזה זהו הישג משמעותי מבחינת יצירת שווי המשקל בין החקלאות לבין צרכי הגנת הסביבה.

יצחק בן דוד: נושא של השקעות הוא בהחלט תמיכה ראויה, ואני חושב שבנושא הזה יש מקום להתמקד בשנים הבאות בהשקעות גם להגדלת תשתית הייצור בעיקר לייצוא, כי זה המוצא העיקרי של התוצרת החקלאית בעתיד, כל הגדלה של הייצור החקלאי מיועד לייצוא, מפני שאפשרויות הרחבת השיווק בשוק המקומי מוגבלות.

יצחק בן דוד: יש מקום להשקיע בתשתיות חוסכות כוח אדם.

יצחק בן דוד: נצטרך בהחלט - - של נושא הביטוח החקלאי, לא רק בהיבטים שציינתי לגבי השלבים בתוכנית אלא בכלל לגבי הגידולים האחרים, הוא נושא מאד חשוב כי הוא משחרר את המדינה ממחויבויות לפצות וגם משמש כבטוחה בהיעדר בטוחות טובות אחרות בסקטור החקלאי.

סטס מיסז'ניקוב: אחרונה חביבה – נציגת האוצר.

סטס מיסז'ניקוב: תנו לה להתבטא.

יעקב ליצמן: בדרך כלל במשרדי ממשלה – אם יש בשורה טובה, השר עצמו מגיע.

יעקב ליצמן: אם שולחים רפרנטית – זה אומר משהו אחר.

גלית פלצור: הייתי רוצה להתחיל עם מה שחברת הכנסת אורית נוקד אמרה לגבי ההתיישבות- היא דיברה על כך שהחקלאות היא חלק מההתיישבות ובסך הכל מדובר על מדיניות ממשלתית לפריפריה.

גלית פלצור: אפשר להיכנס גם לעניין התעסוקה, ובסך הכל מדובר על מדיניות ממשלתית שנכנסת בגדר סדרי עדיפויות של הממשלה.

גלית פלצור: הממשלה היא זו שקובעת כמה תמיכות בסופו של דבר החקלאים יקבלו – ורואה לפניה תחומים שהחקלאים לא רואים: חינוך, בריאות, ביטחון ועוד.

גלית פלצור: כל מה שאתם רוצים.

גלית פלצור: לא קראתי את המסמך של המ.מ.מ אבל לגבי ההשוואות הבינלאומיות אני רוצה להוסיף על דבריו של יצחק בן דוד – בנוסף לדברים, אם מתייחסים לאחוז התמיכות מסך התקציב יש כאן פספוס, כי מדינת ישראל היא לא מדינה מערבית, לא מהאיחוד האירופי.

גלית פלצור: יש לה בעיות יחודיות.

גלית פלצור: יש לנו יחס חוב – תוצר שגם אליו צריך להתייחס, יש לנו גירעון - -

קריאה: יש עודף של 7 מיליארד.

אבשלום וילן: זה לא נכון, אל תכנסי לזה, תקציב הבריאות האמריקאי הוא 14% מהתל"ג ופה – פחות, ובאירופה – פחות.

אבשלום וילן: זה עובד לכל הכיוונים.

אבשלום וילן: כאשר אתה רואה רצף סדרתי שבכל העולם, עם בעיות כאלה ואחרות זה כמעט פי 6, 7 או 8 - משמע אנחנו בבעיה, גם אם הבאנו שלום לאזור.

גלית פלצור: לגבי עניין הביטוח- הייתי רוצה להתייחס באופן כללי לנושא הסובסידיות.

גלית פלצור: החקלאי, מבחינה כלכלית, רואה את הסובסידיות כתחליפיות.

גלית פלצור: למה הכוונה?

גלית פלצור: מבחינת החקלאי לא משנה אם המדינה מסבסדת את הביטוח או את ההון, כי בסך הכל, אותו שקל שהוא מוציא על ההון הוא יכול גם להוציא על הביטוח או על כוח אדם.

גלית פלצור: לכן צריך להסתכל על זה כמכלול, כולל.

גלית פלצור: מבחינת סבסוד הביטוח, לדעת האוצר יש בעיה של עיוות המערכת הביטוחית ברגע שהמדינה משתתפת ביותר, באופן כללי, והופכת את זה, נגיד – ל-100%, כפי שהחקלאים ודאי ירצו.

קריאות: לא רוצים.

גלית פלצור: נדמה לי שזה היה 50 עד כה – עכשיו רוצים 70.

קריאה: לא היה אף פעם 50.

גלית פלצור: המדינה בעצם הופכת את הקנט – ברגע שהיא מגדילה את ההשתתפות שלה בביטוח בעצם - לחברת שמאויות ולא לחברת ביטוח, ובנוסף לכך המדינה היא מבטח המשנה הבלעדי, כמעט הבלעדי.

גלית פלצור: ברגע שיש אסון טבע שלא ניתן לפתרון על ידי חברות הביטוח או על ידי הקנט, המדינה בכל מקרה תכנס - -

שי חרמש: זה תפקידה.

שי חרמש: יש חוק.

גלית פלצור: היו עוד נושאים שעלו כאן.

גלית פלצור: לפי מה שהבנתי – חבר הכנסת וילן התייחס לזיתים וגפנים - -

אבשלום וילן: אמרתי בסוף, כדוגמה.

גלית פלצור: אנחנו חושבים שלהתמקד בענפים ספציפיים זו טעות.

גלית פלצור: צריך לפזר סיכונים לאורך כל ענפי החקלאות בכלל.

גלית פלצור: תמיכות ספציפיות בתחומים כאלה ואחרים, עלולים להביא להתמוטטות ענף שלם.

גלית פלצור: רואים את זה גם בצרפת, כשכולם הלכו לגדל גפנים.

גלית פלצור: אנחנו מעודדים את התמיכה במו"פ.

גלית פלצור: לישראל יש יתרון יחסי בכל מה שנוגע למחקר ופיתוח חקלאי.

גלית פלצור: לכן חשוב לפתח טכנולוגיות חוסכות כוח אדם.

גלית פלצור: אנחנו לא חושבים שלהוסיף עובדים זרים כפי שנעשה כרגע זה פתרון ראוי.

גלית פלצור: הייתי רוצה להוסיף מה שלא צוין על ידי יצחק בן דוד – שר החקלאות מקדם את נושא התקינה, הסטנדריזציה בחקלאות, בכל מה שקשור לחקלאות אורגנית.

גלית פלצור: נבחנת גם האפשרות למתן אשראי לחקלאים.

גלית פלצור: עוד נקודה אחת – העניין שאנחנו מנסים לקדם כבר מספר שנים את צמצום פערי התיווך במקטע הקמעונאי והסיטונאי.

גלית פלצור: אתם, כחקלאים, ודאי מודעים לכך שרשתות השיווק גוזרות קופון על חשבון שחקלאים וגם על חשבון הצרכנים.

גלית פלצור: לכן, כשאנחנו באים ומנסים לקדם סוג של חקיקה שתצמצם את הפערים האלה, אני מאד מקווה שלפחות חברי הכנסת לא ימנעו את המהלך הזה, כפי שנעשה ב- 2006.

סטס מיסז'ניקוב: לי עצמי יש המון שאלות ולא אשאל אותם כי לא אקבל תשובה.

יעקב ליצמן: אז אני שמח שהורדת לי חצי מהנאום.

יעקב ליצמן: אתה הבטחת לי בתחילת הדיון שהאוצר יענה.

יעקב ליצמן: בינתיים נציג האוצר הלך הביתה.

סטס מיסז'ניקוב: יש כאן נציגה מהאוצר.

יעקב ליצמן: אבל היא לא יודעת מה שאלתי.

יעקב ליצמן: אז אני אשאל קודם.

יעקב ליצמן: אז כפי שהתחלתי ואמרתי קודם – תודה לחבר הכנסת וילן על היוזמה.

יעקב ליצמן: אני מודה מאד לנציגת האוצר.

יעקב ליצמן: אני מכבד אותם, כי בסך הכל היא נשלחה לכאן, לגוב האריות, לענות על דברים שהם יודעים שאין תשובה להם.

גלית פלצור: אם אפשר להעיר – אני חושבת שזה תפקיד משרד החקלאות.

גלית פלצור: יש הרבה דברים שעומדים על הפרק - -

יעקב ליצמן: אני מכיר את הדרך – האוצר יגיד – חקלאות, שמעתי את הנאום של השר שאמר ש "צריך" ו "צריך" אבל לא עושים כלום.

יעקב ליצמן: אני, שלא מבין בחקלאות ובדברים שדיברו כאן, יודע דבר אחד: שזה היה פעם יסוד פה, במדינה, ואסור לאבד את זה.

יעקב ליצמן: רואים את זה גם בפרשת השבוע.

יעקב ליצמן: יש ברכה מיוחדת, מדובר על שמיטה שצריך לשמור.

יעקב ליצמן: אני רוצה להתמקד בחקלאות כרגע – זה דבר שידענו שהוא הפאר של החקלאות כאן.

יעקב ליצמן: היום אנחנו מייצאים בוץ.

יעקב ליצמן: הייצוא, מה שבאמת צריך - - מה שהממשלה עושה זה פשוט – היא לומדת מכל המדינות, אבל היא מחפשת את הגזרות.

יעקב ליצמן: למשל – לא שמעתי כאן

יעקב ליצמן: על הבעיות עם העובדים הזרים, ויש המון - - -

סטס מיסז'ניקוב: יש דברים שנידונים בוועדות אחרות.

סטס מיסז'ניקוב: אי אפשר לפתור פה את כל הבעיות - -

יעקב ליצמן: אמרתי לפתור?

יעקב ליצמן: אמרתי שזו בעיה וצריך להעלות אותה.

יעקב ליצמן: עובדה שמתנכלים להם בעובדים זרים.

יעקב ליצמן: אני אתן עוד דוגמה, שכן שייכת לוועדה: מס הכנסה.

יעקב ליצמן: אנחנו מדברים על דברים שהיו בוועדה, שדנו עליהם כאן, הרבה בעיות שהאוצר עשה.

יעקב ליצמן: אז נניח שאין לכם כסף לסבסד, נניח.

יעקב ליצמן: ניהלנו כאן מאבק להגדיל את ההוצאה, אבל אי אפשר לעשות הקלות במס הכנסה?

יעקב ליצמן: יש המון הכנסות במדינה.

יעקב ליצמן: להגיד שהממשלה רואה הכל?

יעקב ליצמן: היא רואה את הכל ולא עושה כלום.

גלית פלצור: יש מספר החלטות ממשלה שמתגבשות בנושא החקלאות.

גלית פלצור: ברגע שהממשלה תציג אותן, תקבל את התשובות.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו סיימנו את הדיון.

סטס מיסז'ניקוב: בדיון של שעתיים אי אפשר לטפל בכל העניינים.

סטס מיסז'ניקוב: חבר הכנסת וילן העלה פה מספר נושאים שרצה שנתייחס אליהם בדיון הזה.

סטס מיסז'ניקוב: הוא לא התייחס לנושא מס ההכנסה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אתה רוצה ליזום דיון על מס הכנסה בנושא החקלאות – לדעתי זה נושא מאד ראוי.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ליצמן דיבר על נושאים שטיפלנו בהם בשנתיים האחרונות – על 2 ורבע נקודות זיכוי.

אבשלום וילן: היו פה דיונים, והאוצר יכול היה לפתור אותם.

יעקב ליצמן: זה מה שאני אומר- נניח שאין כסף לתת, אז תפתור את הבעיות בשיטות אחרות.

יעקב ליצמן: יש לי הרבה מה להגיד אבל אני אסיים.

סטס מיסז'ניקוב: אני בטוח שנשארנו עם המון שאלות.

סטס מיסז'ניקוב: אני שוב רוצה להודות ליוזם הדיון.

סטס מיסז'ניקוב: הימים האלה הם חשובים מאד כי יש 7 ועדות שדנות היום בנושא החקלאות, ואחר כך יש דיון במליאה.

סטס מיסז'ניקוב: הנושא עולה היום על סדר היום הציבורי, עולה למודעות וזה מה שחשוב.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו נמשיך לטפל בנושא, יש פה לובי בנושא, והוועדה תמשיך לעקוב.

סטס מיסז'ניקוב: אני אקרא את מה שיוזם הדיון הציע כסיכום - -

יעקב ליצמן: אני מבקש ממך להעלות את נושא מס ההכנסה.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר.

סטס מיסז'ניקוב: אני קורא את הצעת ההחלטה, ואנחנו נמשיך לעקוב אחרי היישום של הדברים: ועדת הכספים פונה לממשלת ישראל לשנות את המדיניות בנושא התמיכה בחקלאות, ולהשתיתה על העקרונות הבאים: ככלל – הצגת החקלאות כיעד תשתית לאומית ארוך טווח.

סטס מיסז'ניקוב: העלאת התמיכה הממשלתית בפיתוח החקלאי לסך השתתפות של 50%.

סטס מיסז'ניקוב: הכנת תוכנית לאומית לפיתוח הפרפריה בשילוב חקלאות עם מיזמים תיירותיים.

סטס מיסז'ניקוב: העמדת אשראי ארוך טווח לרשות חקלאים בערבות המדינה, דבר שיאפשר לחקלאים לבצע שינויים טכנולוגיים ומעבר לענפים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: מתן עדיפות לכניסה לענפים חדשים של חקלאות ירוקה, אורגנית, אקולוגית וכו'.

סטס מיסז'ניקוב: הממשלה תעמיד לצורך כך תקציבים מתאימים.

סטס מיסז'ניקוב: הוועדה ממליצה לממשלה לתת ביטוי תקציבי הולם לעקרונות אלה בתקציב 2008, לגבש תוכנית חומש שעל פיה תהיה התמיכה החקלאית בתקציב המדינה כ- 2%, לעומת 0,3% כיום, כמקובל במדינות מערביות מתקדמות.

קריאה: עובדים זרים - -

סטס מיסז'ניקוב: אפשר להוסיף דברים רבים נוספים, בואו לא נרד ליותר רזולוציות בנושא.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים עכשיו על מקרו.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לכם, הישיבה נעולה.