הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 85, 2007-05-14 11:00

זבולון אורלב: אני פותח את ישיבת הוועדה לענייני ביקורת המדינה.

זבולון אורלב: על סדר היום שלנו בקשה לחוות דעת מבקר המדינה על הטיפול בתלונות ציבור בגופי שידור.

זבולון אורלב: כידוע אנחנו עוסקים כרגע בשלושה גופי שידור שהם: 1.

זבולון אורלב: רשות השידור הממלכתית שלנו, רשות השידור שמנכ"לה מוטי שקלאר נמצא אתנו.

זבולון אורלב: 2.

זבולון אורלב: הרשות השנייה לרדיו ולטלוויזיה, הערוץ השני, ערוץ 10 והרדיו האזורי, ונמצאת כאן יושבת-ראש המועצה, נורית דאבוש, וגם המנכ"לית בפועל גברת אילה מצגר.

זבולון אורלב: 3.

זבולון אורלב: המועצה לכבלים ולוויין שלא מקובל עלי שלא שלחה את היושב-ראש או את המנכ"ל כי כך ביקשנו מכולם, ואף לא נהגה כראוי ולא הודיעה לנו שאיש מהם לא יגיע.

זבולון אורלב: אינני פוגע באף אחד מהנמצאים כאן, אבל אני מעיר לנציג השר שראוי מאוד להעיר לגופים שבאחריותו כיצד גופים סטטוטוריים – והם גוף סטטוטורי – ראוי שינהגו.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להגיע לשליחת צווים.

זבולון אורלב: אגב, אם הייתי יודע את זה, ואני אומר לך את זה בצורה גלויה, הייתי מתקשר לשר ותובע מהם להגיע לכאן.

זבולון אורלב: זאת ההזדמנות שהם צריכים להשתתף בדיון ציבורי בנושא שעומד על הפרק.

זבולון אורלב: אנחנו ביקשנו לטפל בסוגיה הזאת - בישיבה שתארך לא יותר מאשר שעה ורבע – של הטיפול בתלונות הציבור בגופי השידור.

זבולון אורלב: אין שום ספק שהשידור, גם הציבורי וגם האחר, הם נושאים שמעניינים את הציבור.

זבולון אורלב: אם נציב תלונות הציבור במשרד מבקר המדינה מקבל בשנה כ-10,000 תלונות, ראיתי שלפי הנתונים של מרכז המחקר והמידע של הכנסת התלונות בשלושת הגופים בהם אנחנו עוסקים, מגיעים בערך לחמישים אחוזים, כ-5,000 תלונות, שזה מספר באופן יחסי גדול מאוד.

זבולון אורלב: הציבור מגיב, התקשורת חודרת לכל בית בישראל ולציבור יש תלונות.

זבולון אורלב: על פי הנתונים שמסר לנו מרכז המחקר והמידע של הכנסת, עיקר התלונות נוגעות לתוכן הפרסומות, גם ריבויים וגם תוכנם כאשר הם עם תוכן מזיק ופוגעני, וגם לתוכן התוכניות כאשר גם כאן יש לאנשים מה לומר בעניין הזה.

זבולון אורלב: כמובן עולה גם שאלה של מעמדם של אותם אומבודסמנים, האם הם באמת אנשים שעוסקים אך ורק בטיפול הספציפי של התלונה הספציפית או שהם מוצאים מכנה משותף למספר תלונות ספציפיות וכתוצאה מכך מגיעים למסקנה שיש איזושהי בעיה מערכתית שטעונה תיקון, האם הם ראש גדול, האם הם ראש קטן, האם ההנהלות אמנם מקשיבות לאותם אומבודסמנים, לאותם נציבי תלונות ציבור, כך שהציבור שמתלונן לא משחית את מילותיו ויודע שאם תלונתו נמצאת מוצדקת, אמנם הדבר הזה יתוקן או טעון תיקון.

זבולון אורלב: החוק לא הסדיר לחלוטין את המעמד הזה של האומבודסמנים.

זבולון אורלב: יש להם מעמד, אבל החוק לא הסדיר לחלוטין ולא סגר.

זבולון אורלב: העובדה היא שאנחנו רוצים לעסוק בסוגיה הזאת ולראות האם ואיך ניתן לתקן את אותם דברים שטעונים תיקון.

זבולון אורלב: אני אומר לגופי השידור שעיסוקה של הוועדה הוא לא רק בנציבי תלונות הציבור של גופי השידור.

זבולון אורלב: קיימנו דיון מקיף גם בדוח נציב תלונות הציבור של מבקר המדינה ואנחנו ממשיכים לעסוק בדוח וקוראים למשרד אחרי משרד, בעיקר לאותם משרדים שם יש ריבוי תלונות ושיש אחוז גבוה של תלונות מוצדקות, דוגמת משרד המשטרה, שם קרוב לחמישים אחוזים מהתלונות במשטרה נמצאו מוצדקות לעומת רק 25 אחוזים תלונות מוצדקות שיש בביטוח הלאומי.

זבולון אורלב: אנחנו חושבים שהנתיב הזה מאפשר לאזרחים להתלונן ושהתלונה אכן תזכה להתייחסות והתייחסות רצינית, כלומר, שיש לאזרח סיכוי להצביע על ליקוי ושהליקוי הזה אמנם יתוקן, והמכשיר הזה הוא מכשיר דמוקרטי מאין כמוהו.

זבולון אורלב: המכשיר הזה הוא אחד מאבני היסוד שאנחנו רואים בשקיפות הדמוקרטית של גופי השידור שהם אינם אטומים ושהם מנוהלים לא רק באמצעות זה שאנשי ציבור נבחרו לנהל אותם – ויש לנו הבוקר דוגמה רעה של אנשי ציבור במועצה לכבלים והלוויין שחושבים שאם הם נבחרי ציבור או נציגי ציבור, הכול מותר להם והם שכחו את כל כללי הדמוקרטיה - אלא ההתנהלות מול אזרחים היא בהחלט עוד מכשיר מאוד חשוב.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שהדיון הזה גם מתקיים לאור פניות שונות שקיבלתי, ביניהן גם מהאגודה לזכות הציבור לדעת ועוד אנשים שפנו אלי.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שגם עובדים בגופי השידור שקשורים באומבודסמנים גם הם פנו אלי.

זבולון אורלב: הם העבירו את הדוחות ואמרו שכדי שזאת לא תהיה אות מתה, ראוי לקיים דיון.

זבולון אורלב: בישיבה הזאת נמצא אתנו יאיר גלאט, בחור צעיר שבעוד חצי שנה תהיה לו בר-מצווה, ואביו, אלחנן גלאט, שהוא מנכ"ל ישיבות בני עקיבא, החליט לעשות לו פרויקט והיום הוא יום הכנסת ואנחנו מארחים אותו כדי שיראה את הדמוקרטיה במיטבה.

זבולון אורלב: אני מציע שנפתח באומבודסמנים של הגופים כדי לקבל דיווח ממצה, כדי לעמוד על בעיותיהם, בהתייחסות גם לדברי הפתיחה שלי.

זבולון אורלב: נתחיל עם עמוס גורן שהוא מוותיקי הוותיקים שממונה על קבילות הציבור, ונכנס אתו אלישע שפיגלמן, שכגילוי נאות אני אומר שאנחנו בוגרי אותו גדוד המעוזים במלחמת יום כיפור.

זבולון אורלב: אגב, כבר מאז הוא גילה יכולת שידור כי הוא היה הקשר הגדודי שלנו ובלעדיו אי אפשר היה להעביר שום מסר.

זבולון אורלב: אלישע, קודם כל, שיהיה בהצלחה.

זבולון אורלב: עמוס, אני מברך אותך לסיום תפקידך, כי אני חושב שהטבעת חותם של נציב קבילות בגוף שידור, היית הראשון, ואני מקווה מאוד שהמורשת שלך תילמד והבא אחריך – שאני מכיר את כישרונו – יוסיף עליה.

עמוס גורן: ברשות השידור - שהיא גוף שידור ממלכתי ולא רק ציבורי – יש התייחסות מאוד קפדנית ורצינית לקבילות הציבור.

עמוס גורן: הסיסמה שלנו היא הוד מעלתך האזרח.

עמוס גורן: הייתי אומר שזאת הכתובת שאנחנו מחזיקים על השולחן במשרד של נציב הקבילות.

עמוס גורן: למרות שהתקנות מאפשרות לנו לפסול קבילות, אם אנחנו חושבים שמדובר בקבילה קנטרנית או טורדנית, אבל אנחנו לא עושים את זה ועד היום לפחות הצלחנו להימנע מזה.

עמוס גורן: אנחנו מטפלים בכל פנייה וקבילה לגופה.

עמוס גורן: אל נציג הקבילות של רשות השידור מתלוננים בכל דבר ועניין.

עמוס גורן: קודם כל, כפי שאמר יושב-ראש הוועדה, התלונות הם בנושא תכנים של שידורים אבל גם בעניינים של קשיי קליטה.

עמוס גורן: יש בארץ אזורים משובשי קליטה, שם השידורים שלנו לא נקלטים היטב, גם בעניינים של אגרה והרי ידוע שרשות השידור מממנת את עצמה בעיקר מאגרת הטלוויזיה שהיא מעין מס ישיר שנגבה מהאזרח אל תקציב הרשות, כך שבכל העניינים האלה של גביית אגרה פונים אלינו.

עמוס גורן: גם בתחום של הקשר בין האזרח והרשות עצמה, כאשר אזרחים שהם בעצם בעלי הבית ובעלי המניות של רשות השידור, פונים אלינו כדי להביע את דעתם ישירות בכל מה שנוגע לשידורים.

עמוס גורן: לפעמים, אם הם נתקלים ביחס קשוח מצד איזו מערכת – מערכת חדשות או מערכת תוכניות – הם מוצאים לנכון להתלונן וגם הדברים האלה מגיעים אל נציב התלונות, ואנחנו מטפלים בהן.

זבולון אורלב: מה אחוז התלונות המוצדקות?

עמוס גורן: אחוז התלונות המוצדקות והמוצדקות בחלקן דומה למה שציינת באחוז המוצדקות של נציב תלונות הציבור הכללי.

זבולון אורלב: הכללי הוא 30 אחוזים אבל יש דיפרנציאציה.

זבולון אורלב: במשטרה זה קרוב ל-48 אחוזים ובביטוח הלאומי זה 24 אחוזים.

זבולון אורלב: למי אתם דומים?

עמוס גורן: ברשות השידור אחוז המוצדקות והמוצדקות בחלקן הוא סביב ה-50 אחוזים, אבל אחוז המוצדקות ממש הוא סביב ה-30 אחוזים והשאר הן מוצדקות בחלקן.

עמוס גורן: אני לא חושב שיש לי זמן כאן לפרט את ההבדלים הדקים האלה, אבל בסך הכול האחוז הזה מורה שצריך להתייחס ביתר קפדנות לאתיקה המקצועית.

זבולון אורלב: אתה יכול לומר בלב שלם שכל תלונה שנמצאה מוצדקת או מוצדקת בחלקה תוקנה על-ידי הרשות?

עמוס גורן: אני חייב לציין שבשנה האחרונה כאשר ההנהלה וההנהלה הציבורית של הרשות התחזקו, יש נטייה וכיוון הרבה יותר ברורים לתקן את הדברים שעולים, בעיות אתיקה ותלונות ציבור.

עמוס גורן: בשנים קודמות, כאשר ההנהלה הציבורית שלנו הייתה די משותקת, המוסדות הציבוריים כמעט לא פעלו ולא היה מנכ"ל קבוע, המצב השליך גם על הנושא הזה.

עמוס גורן: כרגע אנחנו בכיוון של תיקון יתר והתייחסות גם לבעיות מערכתיות שעולות מהתלונות.

זבולון אורלב: אתה יכול לתת לי דוגמה של בעיה מערכתית שנחשפה בתלונות ונמצאת בהליך תיקון?

עמוס גורן: אני יכול לתת לדוגמה את בעיית המשדרים, המדיניות הלוויינית, המדיניות האינטרנטית, המעבר לרדיו דיגיטאלי.

עמוס גורן: כל הדברים האלה הציקו מאוד לציבור באזורים בהם השידורים כמעט לא נקלטו ועכשיו הם זוכים לטיפול מבצעי.

זבולון אורלב: המשדרים של רשת א' כבר סודרו?

עמוס גורן: היו לנו בעיות.

עמוס גורן: המשדר של רשת א' נגנב.

זבולון אורלב: אם אינני טועה, הוא נגנב לפני שנתיים.

עמוס גורן: כן, ועכשיו יש שיפור.

זבולון אורלב: מה השיפור?

זבולון אורלב: המשדר נמצא?

עמוס גורן: לא, המשדר לא נמצא, אבל הפעילו משדרים.

זבולון אורלב: בעמוד 231, בדוח האחרון של נציב תלונות הציבור, מדווח על כך שבשנת 2006 התקבלו 164 תלונות שהם 174 נושאים, כלומר, בתלונה אחת יש יותר מאשר נושא אחד, וכ-45 אחוזים, 84 נושאים מתוך ה-174 תלונות, נמצאו מוצדקים.

זבולון אורלב: אגב, אתם בקבוצת הגופים בהם יש אחוז גבוה של תלונות מוצדקות, שזה בהחלט צריך לעורר חשבון נפש בגוף מבוקר כי אתם הרבה מעל ומעבר לממוצע של משרדי הממשלה שהוא כ-30-32 אחוזים.

זבולון אורלב: בקיצור, אין בעיות?

זבולון אורלב: הכול בסדר?

זבולון אורלב: אתה עוזב ולכן אתה יכול לדבר חופשי.

עמוס גורן: אני מדבר חופשי.

עמוס גורן: אם היית שואל אותי את השאלה הזאת לפני שנתיים-שלוש, הייתי מקרקר כאן כמו עורב.

עמוס גורן: כעת אני בתערובת של חצי עורב וחצי זמיר.

עמוס גורן: אנחנו בכיוון חיובי.

גיורא רוזן: אני מכהן בתפקידי כבר שש שנים.

גיורא רוזן: אני רוצה להודות לוועדה שהתכנסה לצורך בחינת עבודת הנציבים.

זבולון אורלב: אתה צריך לדעת שאצל נציב תלונות הציבור כמעט ואין תלונות על הרשות השנייה.

עמוס סלייפר: צריך להעיר למען היושר שרוב התלונות על רשות השידור הן בעניין האגרה.

עמוס סלייפר: המיעוט הקטן הוא על דברים אחרים שנוגעים לתוכן.

גיורא רוזן: סוף סוף ראו לנכון חברי הכנסת להזמין את הדיון הזה שנראה לי חשוב מאין כמותו ותיכף גם אבהיר למה.

גיורא רוזן: אני מברך על כך בעיקר משום שלפי דעתי נקודת המוצא שלי הייתה בדיון הזה שנציבי תלונות הציבור קודם כל מייצגים פחות תלונות אלא יותר מעורבות.

גיורא רוזן: אם מתייחסים לתלונות ציבור לא רק כקיטור אופייני אלא כרצון למעורבות ציבור, בעיניי זה הדיון העיקרי בו צריך להתמקד והוא שצריך לעניין גם את חברי הכנסת.

גיורא רוזן: מספר התלונות שהגיעו אלינו בשנה החולפת הגיע ל-3,500.

גיורא רוזן: שנה קודם היו כ-2,600 תלונות.

גיורא רוזן: אני לא אפרט כאן כרגע את כל הנתונים, אבל הם מונחים לפניכם בשקיפות מוחלטת.

גיורא רוזן: כל מי שרוצה לדעת עוד ועוד, מוזמן.

גיורא רוזן: המעניין הוא ש-3,500 תלונות אינן נתפסות בעיניי כאיזושהי עדות רעה על הרשות השנייה או על ערוצי הרשות השנייה או על הרדיו האזורי.

גיורא רוזן: אני תופס את זה ממש כאיכפתיות.

גיורא רוזן: אולי זה לא נתפס כאן בצורה כזאת, אבל אם לא, אני כן רוצה להחדיר את המחשבה שתלונת ציבור היא פנייה, היא אמירה והרבה מאוד מהתלונות הן תלונות של אמירה ופחות של התבכיינות.

גיורא רוזן: גם זה חשוב, אני לא מזלזל בזה, אבל אני רוצה לומר ש-3,500 איש שפונים, זה משהו, זו מסה קריטית שצריך כך להתייחס אליה.

גיורא רוזן: פרופסור קמיל פוקס, שכולכם מכירים אותו, ודאי הפוליטיקאים, כאורקל של בחירות, ערך מחקר עבורנו בזמנו, לפני כשנתיים, והוא הגיע למסקנה שפניית ציבור אחת מגלגלת בין 25 ל-35 אנשים.

גיורא רוזן: כלומר, היא לא נשארת כתלונה העומדת בפני עצמה אלא היא חלק משיח ולכן אנחנו צריכים להתייחס – ואני אחזור תמיד בגאווה גדולה על הנתונים האלה – תמיד כאל מכפלה של משהו ואז לפי דעתי אנחנו נראים קצת אחרת.

גיורא רוזן: ההתבוננות שלנו, אומבודסמנים, נציבי תלונות ציבור, היא התבוננות מעניינת משום שהיא לא באה מלמעלה למטה, כפניו של השלטון, כפניה של ההיררכיה, אלא כל כולו מלמטה למעלה.

גיורא רוזן: אנחנו נוגעים באזרח נגיעה ממשית, מה שלא קורה כאשר המערכת היא היררכית.

גיורא רוזן: לכן זה אורגן דמוקרטי בעיניי ממעלה ראשונה.

גיורא רוזן: כבר אני אומר על מה אני אמליץ.

גיורא רוזן: הלוואי שהיו אומבודסמנים בתאגידים ציבוריים נוספים.

גיורא רוזן: כל תאגיד ציבורי שנוגע בציבור, ראוי לו שיהיה לו אומבודסמן כדי שנקודת המוצא תהיה הפוכה, מלמטה למעלה ולא כפי שזה מתקיים היום בתפיסה היררכית, מלמעלה למטה.

גיורא רוזן: נציב תלונות הציבור של הרשות השנייה, מעמדו הוא סטטוטורי.

גיורא רוזן: הוא איננו כנציבים אחרים שהם חלק מהמבנה ההיררכי של הארגון ובכך יש פגם בעבודתם.

גיורא רוזן: המעמד המיוחד הזה מאפשר עצמאות והוא כלי בלתי רגיל בדיון עם התקשורת, בדיון עם הרשות השנייה, בדיון עם הציבור.

זבולון אורלב: האווירה היא שלא סופרים אותך, האווירה היא שלא מתייחסים ברצינות, וגם אתה אולי בגלל זה לא נוקט עמדה שנוזפת בעיתונאים, שפוסלת.

גיורא רוזן: אני דוחה את מה שאתה אומר ואומר לך מדוע.

זבולון אורלב: אני בכוונה שואל שאלות מרגיזות.

גיורא רוזן: מי שלא סופר זה מי שלא נוח לו.

גיורא רוזן: אם התקשורת סופרת אותי, דיינו.

גיורא רוזן: אני לא באתי לעשות פוליטיקה משום דבר, זה לא מעניין אותי לצורך העניין הזה, אבל מה שמעניין אותי הוא שהציבור יקבל את המסר הזה.

זבולון אורלב: מי שצריך לקבל את המסר שלך הם גופי השידור.

גיורא רוזן: אם התקשורת והרשות השנייה מתייחסת להערות שאני מעיר, אני חושב שאני עושה את עבודתי מצוין.

גיורא רוזן: אם עיתונאים, מגישים, עורכים באים אתי בדיונים ובאים אתי בדברים, וכך אנחנו פותרים בעיות, לפי דעתי זה מה שצריך לקרות.

גיורא רוזן: לא חכמה להמליץ לפטר את אמנון אברמוביץ, ויש לי רשימה של מפוטרים עתידיים, כי לא יצליחו בזה, כי זה לא מן העניין, זה פוגע בחופש הדיבור, זה פוגע בחופש העיתונות וזה לא פתרון.

גיורא רוזן: הפתרון הנאות בעיניי הוא להידבר עם האנשים.

גיורא רוזן: לא תמיד מצליחים.

גיורא רוזן: אני עוד לא ראיתי חברה שהכול מוצלח בה, אבל לדעתי חשובה צורת ההידברות.

גיורא רוזן: אם תשאל אותי כמה תלונות צודקות וכמה לא צודקות, אני אומר לך שגם זה לא כל כך רלוונטי לנו, לעבודה שלנו משום שחלק גדול מהתלונות אנחנו פותרים ובעיניי תלונה שפתרנו אותה, היא לא תמיד מוצדקת.

גיורא רוזן: אני עושה את זה ובדוח שלי נותן את הנתון הזה משום שהחוק מחייב אותי, אבל השאלה היא אם אתה שואל אותי בדיון פתוח האם זה כל כך חשוב.

זבולון אורלב: קודם כל תאמר לנו מה אחוז התלונות המוצדקות ואחרי כן תמשיך.

גיורא רוזן: הנתונים האלה מתייחסים לשנת 2005 ולא לשנת 2006 כי עוד לא פרסמנו את הנתונים לגבי שנת 2006.

זבולון אורלב: אנחנו נמצאים בשנת 2007.

גיורא רוזן: אני לא יכול לתת לך נתונים לגבי שנת 2006 כי עוד לא סיימנו את הדוח.

זבולון אורלב: החוק לא קובע לך מועד הגדשה?

גיורא רוזן: לא.

גיורא רוזן: לי הוא לא קובע וזה לא במקרה.

זבולון אורלב: המחוקק קבע מועדים לגבי מבקר המדינה, גם לגבי דוחות מבקר המדינה וגם לגבי דוחות נציב תלונות הציבור, ובדרך כלל המועד הוא השבוע הראשון של כנס הקיץ לגבי השנה החולפת.

זבולון אורלב: כלומר, השבוע הקודם היה השבוע הראשון של כנס הקיץ ולכן נמסר דוח מספר 57ב'.

זבולון אורלב: לגבי נציב תלונות הציבור נאמר בראשית השנה או סמוך לראשית השנה, ואמנם הדוח ניתן בשבוע האחרון של מושב החורף, דהיינו בחודש מרץ לגבי 2006.

גיורא רוזן: אני לא רואה בזה בעיה, אם עומדים על זה.

גיורא רוזן: זה יהיה.

גיורא רוזן: אם אתה מעיר לי, אני מקבל את הערתך.

גיורא רוזן: בשנת 2005 היו 2,618 תלונות, טופלו לגופו - 1,926.

גיורא רוזן: 144 תלונות היו תלונות לא צודקות, 454 היו תלונות צודקות, 94 תלונות היו תלונות צודקות בחלקן.

גיורא רוזן: זה נותן לנו סך הכול 2,618 פניות.

זבולון אורלב: מה אחוז המוצדקות והמוצדקות בחלקן?

גיורא רוזן: טופלו לגופן – 70 אחוזים.

גיורא רוזן: 10 אחוזים מהתלונות היו תלונות לא צודקות, בסביבות 18 אחוזים מהתלונות היו צודקות ובסביבות 14 אחוזים היו תלונות צודקות בחלקן.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שהמספרים לא מסתדרים לי, או שיש ליקוי בהבנה שלי.

זבולון אורלב: מה ההבדל בין טופל לגופו לצודק או לא צודק?

גיורא רוזן: טופל לגופו, אלה תלונות שהבאנו את הצדדים להידברות והסכמה שזה בסדר והם מרוצים.

גיורא רוזן: אותי לא מעניינת הסטטיסטיקה אלא אותי מעניין שאני פותר בעיה, עד כמה שאני יכול לפתור אותה.

גיורא רוזן: אם אזרח מתלונן ואני יכול להפגיש אותו עם העיתונאי, הם מדברים ביניהם ושניהם מרוצים, זה הטוב ביותר.

גיורא רוזן: מה שאנחנו רוצים זו עמדה אזרחית וזה מה שמעניין אותנו.

גיורא רוזן: לנציב יש סמכויות לבצע חקירה מכוח דוח ועדות חקירה, שזו סמכות נרחבת, ולתבוע התנצלות בשידור.

גיורא רוזן: אני מוכרח לומר שאני ממעט מאוד לכפות את דעתי בכוח ומספר הפעמים בהם כפיתי התנצלות בשידור או דרשתי חקירה במעמד כזה, ספור מאוד.

גיורא רוזן: אני חושב שאם אגיע לחצי תריסר, אגזים.

גיורא רוזן: אני מאוד שמח לומר שבמקום להשתמש בכוח, אתה משתדל להפעיל כלים אחרים שהדמוקרטיה נותנת לך ואלה כלים מאוד חשובים כמו הסברה, כמו הידברות, כמו גישור, כמו דיבור.

גיורא רוזן: זו השפה אני למדתי בבית של אבא שלי והיות ואני כנציב תלונות הציבור פועל על פי עקרונות של אתיקה, אני מאמין באתיקה של הכוח או בכוח של האתיקה.

גיורא רוזן: מי שלוקח את העניין בצורה כזאת, לפי דעתי נוהג כפי שחברה טובה ומתוקנת צריכה להתנהג.

גיורא רוזן: יש לי אפשרות לעשות את זה ברשות השנייה ואני עושה את זה.

זבולון אורלב: מי רשאי להגיש תלונה?

גיורא רוזן: רשאי להגיש כל אדם, כל ארגון וכל מי שבא לו.

גיורא רוזן: אין שום בעיה להגיש תלונה ואין אחד שלא מקבל מאתנו תשובה.

גיורא רוזן: 3,500 תלונות קיבלו תשובה בחתימת ידי.

זבולון אורלב: יש מגבלה על מישהו שלא יכול להגיש תלונה?

גיורא רוזן: לא.

גיורא רוזן: אין מגבלה, אני לא מכיר מגבלה כזו ואני לא מכיר במגבלה כזאת.

גיורא רוזן: אני מוכרח לומר עוד דבר אחד כי יצא כאן מכתב של האגודה לזכות הציבור לדעת על מידת מורך הלב שלי.

גיורא רוזן: אני אחזור ואומר שאנחנו לא נשתמש בכוח ולא נפעיל כוח במקום שבו ניתן לדבר עם אנשים באופן ידידותי עד כמה שאפשר, כי אחרת היינו נשארים ללא עיתונאים.

גיורא רוזן: אני חושב שאנחנו כאן חייבים לעמוד על זכות הציבור לדעת, אבל באותה מידה גם על חופש הדיבור של התקשורת.

גיורא רוזן: אני עובד עם הרשות השנייה באופן יוצא מגדר הרגיל והעבודה הזאת מאפשרת לנו לממש רעיונות או פעילויות שמחייבות תיקון.

גיורא רוזן: קודם שאלת מה למשל ואתן לך דוגמה.

גיורא רוזן: בשנה הזאת יש ירידה גדולה מאוד בתלונות על פרסומות וזאת משום שיש קוד אתי והקוד האתי הזה הופעל.

גיורא רוזן: כשהקוד האתי הזה פועל, יש כוח שנקרא קוד אתי וזה מצוין.

גיורא רוזן: אם הרשות השנייה יכולה לרשום הישג בנושא הזה של ירידה בתלונות על פרסומות, הרי הוא נמצא שם.

גיורא רוזן: אתן לך דוגמה שנייה לגבי הנושא של עוצמת הקול בשידור.

גיורא רוזן: היו תלונות בלתי רגילות במשך שנים על העניין הזה, אבל הרשות השנייה פתרה את הדבר הזה כאשר בקדנציה הזאת נפתרה הבעיה.

גיורא רוזן: אם עובדים נכון עם הרשות השנייה, אם עובדים נכון עם התקשורת, זה עובד מצוין.

זבולון אורלב: מה התחום שמנקז את מספר התלונות הרב ביותר?

גיורא רוזן: תוכן חדשות שהוא 31.4 אחוזים, תוכן פרסומות שהוא 9.4 אחוזים.

גיורא רוזן: אחד הדברים שנראים לי חשובים מאוד ומוצדקים מאוד הוא הנושא של טיפול בילדים.

גיורא רוזן: בזמנו היית יושב-ראש ועדת החינוך של הכנסת והיה לנו קשר.

גיורא רוזן: המחוקק הישראלי בעניין הזה הוא לא חד-משמעי וזה משאיר שטח אפור בנושא של ילדים והשטח האפור הזה מנוצל בדרך כלל לרעתנו ואין לנו ברירה.

גיורא רוזן: במדינות מתוקנות בנושא של ילדים הדברים הם חד-משמעיים.

גיורא רוזן: השופטת רוט-לוי ודוקטור יצחק קדמן התריעו לא פעם ודיברו על מחדל בעניין הזה, ואני חוזר על כך.

גיורא רוזן: אנחנו ברשות השנייה בנושא של ילדים עומדים לפעמים בפני בעיה וזאת קודם כל בעיה של המחוקק.

זבולון אורלב: הזכיינים משתפים פעולה במידה שווה?

זבולון אורלב: יש טובים יותר, יש פחות טובים?

גיורא רוזן: אני חושב שהזכיינים משתפים פעולה בצורה יוצאת דופן לטובה.

גיורא רוזן: כל הפרטנרים שמולי הם אנשים בכירים אצל הזכיינים, בין אם אלה מחלקות החדשות ובין אם אלה התחומים האחרים.

גיורא רוזן: אם אתה שואל אותי למה, זה משום שלא משתמשים בכוח ולא באיומים.

זבולון אורלב: אתם מציירים תמונה של גן עדן שאני מוטרד ממנה.

גיורא רוזן: יש גם פינות יפות.

זבולון אורלב: תפקידה של הוועדה הזאת הוא להעיד על הפינות הלא יפות ואותן לנסות לתקן.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני מנהלת תחום הגנה על הצרכן ועוסקת גם בפניות ציבור במועצה לשידורי כבלים ולוויין.

זבולון אורלב: את עובדת מדינה?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני עובדת מדינה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: במועצה לשידורי כבלים ולוויין, שלא כמו ברשות השנייה, הממונה על פניות הציבור היא לא בעמדה של מבקר והיא לא ממונה על ידי השר.

זבולון אורלב: כלומר, במועצת הכבלים אין את המקבילה הסטטוטורית לרשות השנייה?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: לא על פי חוק.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אין.

זבולון אורלב: נקודה למחשבה.

זבולון אורלב: מועצת הכבלים היא לא תאגיד?

קריאה: היא מועצה ציבורית.

זבולון אורלב: כל עובדי המועצה הם עובדי המדינה?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: עובדי משרד התקשורת.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו פחות מ-10 אנשים.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: חברי המועצה הם נציגי ציבור.

זבולון אורלב: את ממונה על פניות הציבור?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני מנהלת תחום הגנה על הצרכן.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו הרחבנו את הנושא וגם את תיאור התפקיד כדי שנוכל גם להסיק מסקנות מערכתיות.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני עוסקת כמובן בטיפול בפניות ציבור ובהגנה על הצרכן.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: למדתי תואר שני בתקשורת המונים באוניברסיטה העברית בירושלים ואני עובדת במועצה משנת 2004.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: קודם לכן היה במשרד התקשורת אגף שנקרא אגף לשידורי כבלים, האגף הזה פורק, היה שינוי ארגוני ומאז שנת 2004 אני עובדת המועצה.

זבולון אורלב: שאלה רכילותית.

זבולון אורלב: מה עם ברית המועצות, מה קורה עם איחוד המועצות?

קריאה: בינתיים זה גנוז.

זבולון אורלב: כל שר תקשורת בסוף הקדנציה מחליט לעשות זאת.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: המועצה לשידורי כבלים ולוויין מייחסת חשיבות רבה לקשר עם הציבור.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו עושים את זה גם באמצעות פניות הציבור כמובן אבל בעוד כל מיני אמצעים כמו למשל פרסום שימועים כמעט בכל נושא שעומד על סדר יום המועצה, בשנת 2006 פרסמנו כעשרה שימועים ובשנת 2005 כעשרים.

זבולון אורלב: יש לי הרגשה שאנחנו לא מדברים באותו נושא.

זבולון אורלב: אנחנו עכשיו עוסקים בתלונות הציבור.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: בשנת 2006 היו כ-1,800 פניות.

זבולון אורלב: אתם מפרסמים דוח?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: כן, אנחנו מפרסמים דוח והבאתי אתי את הדוח.

זבולון אורלב: איפה מתפרסם הדוח?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: המועצה לשידורי כבלים מפרסמת את הדוח כאשר כל חברי הכנסת מקבלים עותק ממנו והוא מפורסם גם באינטרנט.

זבולון אורלב: אני מדבר על דוח פניות הציבור.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: בעמוד 157 והוא חלק מהדוח הכללי.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: זה דוח לשנת 2005.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: גם אנחנו עוד לא פרסמנו את הדוח לשנת 2006.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: המועצה לשידורי כבלים מטפלת במגוון רחב של נושאים בפניות ציבור, החל מנושאי כספים כי הרי מנויי הכבלים משלמים דמי מנוי.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: רוב הפניות למעשה הן בענייני כספים, מבצעים כאלה ואחרים כאשר האדם טוען שהבטיחו לו משהו וכולי.

זבולון אורלב: מה אחוז התלונות המוצדקות?

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני לא מחלקת לפניות צודקות ולא מוצדקות.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: בנושא המונדיאל למשל היו 400 פניות בשנה האחרונה.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: במדיניות של המועצה, המועצה חשבה שצריך לטפל בזה בצורה מסוימת, אבל מי שצריך לשלם כל כך הרבה כסף כדי לצפות במונדיאל, מבחינתו הוא צודק גם אם המועצה מחליטה שהפנייה שלו לא צודקת.

זבולון אורלב: אנחנו לא משחקים במילים.

זבולון אורלב: אל תעטפו את זה.

זבולון אורלב: זאת קצת מריחה, וסליחה שאני אומר זאת.

זבולון אורלב: אם הרשויות המוסמכות קבעו מה צריך לשלם, אז צריך לשלם.

זבולון אורלב: אם אזרח מתלונן, הוא לא צודק כי מי שמוסמך קבע מה שקבע.

זבולון אורלב: אנחנו מדברים על תלונות מוצדקות ופירושו של דבר הוא שמישהו פעל שלא כראוי והעמידו אותו על מקומו כי האזרח צדק וכתוצאה מהתלונה הדבר תוקן.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אין לנו חלוקה כזאת של מוצדק או לא מוצדק.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני יכולה לומר לך שבענייני כספים, 50 אחוזים מהפונים בענייני כספים קיבלו החזרי כספים בשנה האחרונה.

זבולון אורלב: שליש מהתלונות הן בענייני כספים.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו מטפלים גם בענייני תוכן.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: יש פניות במגוון רחב של נושאים כמו שידורים חוזרים, סימון וסיווג, סימון השידור לגילאים שונים, הסרת ערוצים כאשר חדשות לבקרים מסירים ערוצים מהחבילה האנלוגית ויש תלונות רבות בעניין הזה, יש פניות לגבי טיב השירות במוקדי השירות.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אנחנו מטפלים ברמה הפרטנית וברמה המערכתית, ויש לנו דוגמאות רבות לנושאים שטופלו ברמה המערכתית והליקויים תוקנו.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: למשל הייתה פנייה בעניין הודעה למנוי בתום המבצע.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: החוק שהיה אמור להסדיר את הנושא טרם עבר.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: במאי 2006 המועצה ראתה שאנשים משלמים הרבה מאוד כסף כי המבצע שלהם הסתיים והחברות לא מודיעות להם על סיום המבצע, והתקבלה החלטת מועצה שמחייבת את החברות להודיע לכל מנוי 14 ימים לפני תום המבצע.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: זו החלטה חשובה כי בחברות אחרות בתחום התקשורת עוד לא התקבלה החלטה כזאת ועוד לא נעשו תיקונים כאלה ברישיון.

מירב שטרוסברג-אלקבץ: אני יכולה להציג נושאים מערכתיים רבים שתוקנו במשך חמש השנים האחרונות.

אלי פולק: אני רוצה להודות מאוד ליושב-ראש הוועדה עבור כינוס הדיון הזה.

אלי פולק: אני חושב שהדיון הזה עוזר לכולם, הוא עוזר למבקרים.

אלי פולק: הוא עוזר למנהלים, הוא במיוחד עוזר לציבור ולאנשי התקשורת עצמם משום שבלי ביקורת, כל מערכת לא פועלת כפי שהיא צריכה.

זבולון אורלב: צריך לעשות הבחנה בוועדה בין מבקר פנימי, ביקורת, לבין נציב תלונות ציבור.

זבולון אורלב: אלה שני נושאים שפה אנחנו מפרידים ביניהם ואני חושב שגם האומבודסמנים יודעים את ההבחנות ביניהם.

אלי פולק: נציבי תלונות הציבור ברשויות השידור למיניהן עושים מלאכה שהיא מלאכת קודש ועובדים בתנאים שלפי מיטב הבנתי הם לא תנאים.

אלי פולק: ככל שאני מבין, התקציבים שהם מקבלים אינם מספקים.

אלי פולק: אם מר רוזן מדבר על 3,000 תלונות ומסתכלים על הקו שהולך ועולה כל הזמן, לא ברור לי שהוא מקבל את התמיכה התקציבית הראויה כדי שהוא אכן יוכל לטפל בכל התלונות האלה כראוי.

אלי פולק: אני רוצה לומר מילה אחת שברורה לי לגמרי.

אלי פולק: אנחנו בעידן האינטרנט, ישנו אתר באינטרנט שנקרא , אם אני רוצה להתלונן על מישהו שמכר לי מקרר שהוא לא פועל כמו שצריך, אני יכול דרך האתר הזה להתלונן והתלונה שלי מתפרסמת והתשובה מתפרסמת.

זבולון אורלב: להתלונן בפני מי?

אלי פולק: אם יש לי תלונה כנגד חברה מסוימת, האתר הזה מעביר אותה לאותה חברה ומקבל את התשובה מאותה חברה.

אלי פולק: זה אתר פרטי לגמרי.

אלי פולק: זאת דוגמה למה שעושה האינטרנט.

אלי פולק: אם בעבר כל דוח מהסוג הזה היה חשוף לעיני מעטים, היום הוא חשוף לעיני העולם.

אלי פולק: ככל שהביקורת חשופה יותר, ככל שיותר אנשים משתתפים בה והיא מגיעה ליותר אנשים, כך היא יותר אפקטיבית.

אלי פולק: עם רשות השידור, אנחנו, באתר שלנו, פונים אל הציבור כדי לקבל תלונות מהציבור, אנחנו עוברים על התלונות, עוזרים למתלונן במידה שחושבים שיש מקום לעזור לו, מעבירים את התלונות, מקבלים את התשובות בחזרה.

אלי פולק: במידה שהמתלונן מאפשר לנו, אנחנו מפרסמים את התשובה.

אלי פולק: כך זה פועל ברשות השידור אבל לצערי הרב ברשות השנייה זה לא פועל כך.

זבולון אורלב: הוא אמר שהם מקבלים תלונה מכל גוף.

אלי פולק: הוא לא מוכן לקבל תלונה שמועברת על ידי האגודה לזכות הציבור לדעת במובן שאם אנחנו מעבירים את התלונה אליו, הוא לא מוכן שהתשובה תחזור אלינו אלא אך ורק אל המכותב.

אלי פולק: בצורה כזאת נמנע מהציבור לדעת מה התשובה.

אלי פולק: אני חוזר ואומר שאני חושב שמה שנעשה ברשות השנייה זו עבודת קודש, אבל המציאות היא אחרת לגמרי ואני יכול אולי להביא דוגמה אחת של תשובה על תלונה מוצדקת שבה כתבת סילפה עובדות, הראתה כלבים נובחים על מישהו כאילו הכלבים הנובחים האלה הם כלבי שמירה, ובעצם הם לא היו כלבי שמירה אלא כלבי מחמד, הנציב מצא שהתלונה הזו מוצדקת והוא כותב: "למיטב הבנתי טעתה מאוד אורלי וילנאי-פדרבוש בכיוון שבחרה להוביל בו את הצופים", אבל מסקנת התלונה הזו הייתה ש"אני רואה בחוות דעתי זו בבחינת סגירת המעגל".

אלי פולק: זה נעשה בלי תיקון העובדה בפני הציבור בתוכנית "עובדה", בלי התנצלות בפני הציבור בצורה פומבית על העובדה שנעשה כאן מעשה שלא ייעשה, בלי הסקת מסקנות.

אלי פולק: לטעמנו, ובגלל זה גם פרסמנו את המסמך שפרסמנו, אכן זה נכון שברשות השנייה מטפלים בתלונות אבל המסקנות, לפחות ככל שאנחנו עוקבים אחרי המסקנות, הן במקרה הטוב שהאדם צודק וקח הביתה את זה שאתה צודק.

אלי פולק: אנחנו חושבים שתפקידו של הממונה על קבילות הציבור הוא להשתמש בסמכות שלו.

אלי פולק: אני רוצה לתקן עוד רושם שאולי התקבל.

אלי פולק: אנחנו אף פעם לא דרשנו לסלק את אמנון אברמוביץ מכל גוף שידור שהוא.

אלי פולק: במקרה של אמנון אברמוביץ, הוא הופיע ואמר דברי בלע כנגד הרב עובדיה יוסף וכנגד חברי כנסת.

זבולון אורלב: הוא לא נמצא כאן, אני מציע שלא נתקוף אנשים שלא נמצאים כאן.

אלי פולק: אני חוזר בי.

אלי פולק: אתה צודק ואני מתנצל על הביטוי.

אלי פולק: אני רק רוצה לומר שכל מה שדרשנו הוא שיהיה איזון בשידור, והתשובות שאנחנו מקבלים על כך הן תשובות בהחלט לא מספקות.

אלי פולק: הדבר הכי טוב שהיה הוא שלא היה צורך באגודה לזכות הציבור לדעת אלא שכל תלונה שמוגשת לרשות השנייה מוגשת דרך האתר והתשובה שלה, במידה והמגיש מאפשר זאת, מתפרסמת על האתר ואז לא צריך אותנו בכלל והדבר הזה הוא פשוט.

אלי פולק: זה דבר שקל מאוד לעשות אותו.

אלי פולק: הציבור איננו מודע לעבודה שלכם.

אלי פולק: הוא לא יודע מה אתם עושים, הוא לא יודע מה השיקולים שלכם והוא לא מבין את זה.

אלי פולק: אנחנו שנים דורשים מרשויות השידור – וזה דבר שנעשה במדינות אחרות – שייתנו לקול הנציבים להישמע.

אלי פולק: מדוע אין לנו תוכנית רדיו פעם בשבוע או תוכנית טלוויזיה?

אלי פולק: יש כל מיני תוכניות טלוויזיה על ביקורת תקשורת.

זבולון אורלב: יש ברשות השידור תוכנית גילוי נאות שעיקרה ביקורת על התקשורת.

אלי פולק: אין מקום בו נציב הקבילות יכול להופיע בפני הציבור.

גיורא רוזן: ב-BBC כל עשרים דקות מופיעה כתובית שאומרת שאם יש לך תלונה, זו הכתובת.

גיורא רוזן: בטלוויזיה הצרפתית, כל יום ראשון בשעה 11:00 עולה האומבודסמן לשידור של שעה עם רייטינג של 17 אחוזים.

גיורא רוזן: זאת אומרת, אלי צודק.

אלי פולק: הדבר הזה יביא למודעות הרבה יותר גדולה מהמודעות הקיימת כיום ואני חושב שהדבר הוא חשוב.

אלי פולק: הגשנו מסמך לוועדה בו המלצנו על שורת המלצות הקשורות לתפקיד נציבי קבילות הציבור.

אלי פולק: אנחנו למשל חושבים שתקופת כהונתו של נציב תלונות הוא דבר שצריך לדון בו כאשר שתי קדנציות זו תקופה סבירה ואנחנו חושבים שתקופה ארוכה יותר היא לא סבירה כי גם במשרה כזאת דרושה תחלופה ודרוש רענון המערכות.

זבולון אורלב: זאת לא בעיה רק של רשות השידור אלא בעיה של עיריית ירושלים ושל הגופים השונים.

זבולון אורלב: הייתה ועדת זיילר שבדקה את חוק הביקורת הפנימית והיא המליצה שמבקר פנימי לא יבקר יותר מאשר עשר שנים.

זבולון אורלב: יש על זה מחלוקת מאוד גדולה, כי מצד אחד אתה רוצה מקצועיות, ואיזה אדם רציני ילך למקצוע שכל חמש שנים צריך לחפש לו מקום עבודה אחר?

זבולון אורלב: אפילו יושב-ראש האגודה לזכות הציבור לדעת לא עושה רוטציה כל חמש שנים, ואני בוודאי לא עושה רוטציה בכנסת.

זבולון אורלב: יש פה איזושהי בעיה.

זבולון אורלב: אני מסכים שמבחינת חיזוק המעמד, צריכות להיות הגדרות יותר נרחבות לגבי מי יכול להיות נציב ציבור וצריכים להיות מבחני סף מאוד בסיסיים שאני לא בטוח שהם קיימים כיום.

גיורא רוזן: החוק שלנו קובע את זה.

גיורא רוזן: היום כל אחד עובר ועדות רבות.

זבולון אורלב: תסביר לי אחרי כל הוועדות האלה נכנסים אנשים שלא צריכים להיכנס.

אלי פולק: לגבי תקופת התשובה לתלונה ותהליך קבלת התלונה.

אלי פולק: נדמה לי שיש כאן הרבה יותר מדיי פורמאליות כלפי הציבור כאשר אומרים לך שאם לא הגשת את התלונה תוך שלושה חודשים, לא יקבלו את התלונה.

אלי פולק: אני חושב שכאן כדאי ורצוי להיות גמיש.

אלי פולק: גם אם אדם מגיש תלונה חצי שנה לאחר מכן, כי אם הוא מגיש, כנראה שכואב לו וכדאי לטפל בדבר.

זבולון אורלב: אגב, חוק תלונות הציבור מתנה בשנה.

אלי פולק: זאת הייתה ההצעה שלנו.

אלי פולק: אני חושב שזו נקודה שצריך היה לשנות אותה לטובת הציבור.

אלי פולק: לא נמצא כאן נציב קבילות הציבור של גלי צה"ל.

אלי פולק: כל הנושא של קבילות הציבור כלפי גלי צה"ל הוא נושא פרוץ לחלוטין, למרות שמדובר על גוף שידור ממלכתי שיש לו נתח גדול מאוד בשידור הממלכתי ברדיו.

אלי פולק: המשפט האחרון הוא כלפי רשות השידור.

אלי פולק: לצערנו מצאנו יותר מדי מקרים שכאשר הנציב הממונה המליץ המלצה, ההמלצה הזו לא בוצעה, במיוחד כאשר מדובר על התנצלות פומבית בשידור.

זבולון אורלב: יש לך דוגמה שאתה יודע עליה שהנציב המליץ על התנצלות וזה לא בוצע?

אלי פולק: כן, בוודאי.

אלי פולק: ישנה הדוגמה של אגודת אפרת שפגעו בה בשידור.

זבולון אורלב: אל תזכיר את שם העיתונאי.

אלי פולק: בסדר.

אלי פולק: אגודת אפרת שפגעו בה בשידור, הממונה קבע שצריך להתנצל בפניה אבל עד היום זה לא קרה.

אלי פולק: יש עוד כמה תלונות כאלה ואני יכול להציג אותן.

אלי פולק: נדמה לי שכל מי שעוסק בזה בכל הרשויות עוסק בזה נאמנה.

אלי פולק: אין לי ספק שגם בראש הרשות השנייה, גם ברשות השידור וגם במועצת הכבלים מבחינת הרשויות הציבוריות יש התייחסות רצינית לעניין, וככל שאנחנו נגבה את הממונים וניתן להם יותר כוח ביד – וגם נבקר אותם, כי גם מותר לבקר אותם ורצוי לבקר אותם – כך הרווחנו כולנו.

מוטי שקלאר: אני אבחין בין תלונות בנושאים שהם מדידים כמו תשלומי אגרה, כן חייבים או לא חייבים, גבו כסף או לא, תלונות שלהערכתי ילכו ויתגברו עם הזמן בשל סימן השאלה לגבי האגרה, והשינויים שנעשים פה במסגרות הוועדות למיניהן שמשנות חדשות לבקרים את כל נושא תשלום האגרה כאשר יש כאלה שמקבלים פטור ואף אחד לא מוצא את ידיו ורגליו בנושא הזה.

מוטי שקלאר: הנושא השני שלה

מוטי שקלאר: ערכתי התלונות מוצדקות הוא בתחום המשדרים.

מוטי שקלאר: נכון להיום אנחנו לא עומדים באופן מלא ברוח החוק בכך שהשידורים צריכים להגיע לכל מקום וזה קורה בשל קשיים תקציבים.

מוטי שקלאר: אנחנו עושים את זה בצורה מודולארית כאשר נכון להיום הקצינו משדר לאוכלוסייה הערבית ואני מעריך שיתחילו לשמוע את הרדיו הערבי ולא ידברו ברוממה בינם לבין עצמם.

מוטי שקלאר: כרגע קיבלנו מהכנסת תקציבים עבור משדרים לרדיו רקע, דבר שיאפשר לנו להפנות משדרים לרשת א'.

מוטי שקלאר: זו עבודה קשה ובעייתית בשל בעיות תקציביות.

מוטי שקלאר: לגבי התוכן צריך להבין שני דברים.

מוטי שקלאר: להערכתי פחות ופחות תלונות יהיו בנושא התוכן וזאת בשל הפלורליזם התקשורתי.

מוטי שקלאר: ככל שיש תקשורת וערוצי האינטרנט יהפכו לערוצי טלוויזיה לכל דבר, הציבור ימצא את סיפוקו בפלורליזם התקשורתי.

מוטי שקלאר: מצד שני הציבור ידע שאם יש בעיה בערוץ 1 או בערוץ 2, הוא יעבור לערוץ אחר.

מוטי שקלאר: להערכתי זו המגמה המסתמנת.

אלי פולק: אני לא מבין מה אתה אומר.

אלי פולק: הציבור יהיה אדיש?

מוטי שקלאר: אני חושב שהוא יהיה יותר אדיש.

מוטי שקלאר: הוא יהיה פחות טעון מול משגה או זדון בערוץ כזה ואחר כי יש לו מענה בערוץ כזה ואחר.

מוטי שקלאר: זה חלק מהמגמה שכדאי לתת את הדעת עליה, ואני חושב שאם נבדוק את התלונות, נראה שפחות או יותר זו המגמה המסתמנת.

מוטי שקלאר: אני גם מסכים שזה שיש פחות מדיי תלונות בתחום התוכן כי זה נושא מאוד דיפוזי, כי מאוד קשה לעמוד על דברים מדידים בתחום הזה, בעיקר שחלק גדול מהתלונות בתחום התוכן הוא בתחום של האיזון והאיזון הוא משהו שיפוטי שמאוד קשה למדוד אותו בסרגל כזה ואחר.

מוטי שקלאר: התקשורת היא אולי הגוף המוביל בגופים ציבוריים שמטיף לביקורת, אבל הוא האחרון שאוהב לקבל ביקורת וצריך להיות מודעים לכך.

זבולון אורלב: לגבי האיזון, אני מבין שהביקורת היא לא על כך שהממונה על פניות הציבור לא הכריע נכון.

זבולון אורלב: הוא יכול להכריע נכון, אבל מה שהוא הכריע לא מקיימים.

מוטי שקלאר: אני חושב שברשות השידור ברוב המקרים מקיימים.

מוטי שקלאר: אני מסכים עם אלי שפה ושם לא עשינו זאת, אבל זה לדיון אחר.

מוטי שקלאר: היו מקרים שחשבתי שהדבר צריך להיעשות אחרת.

מוטי שקלאר: לא שדחיתי באופן טוטאלי אלא מדובר בתזמון ולכן זה נמשך.

מוטי שקלאר: בסך הכול, אם הנציב טוען שצריך להתנצל, אנחנו מתנצלים ואני חושב שאלי מסכים לכך.

אלי פולק: זה עוד יקרה?

מוטי שקלאר: אני שומר חוק ואם החוק אומר שכאשר הנציב אומר שצריך להתנצל, אנחנו נעשה את זה.

מוטי שקלאר: כן.

מוטי שקלאר: לפעמים מותר לנהל משא ומתן ולא להתנצל בשעה כזאת או בשעה אחרת.

אלי פולק: עברו כבר שלושה חודשים מאז הממונה החליט.

מוטי שקלאר: זה לא המקום להיכנס לזה.

מוטי שקלאר: נקודה נוספת שצריך לתת את הדעת עליה וברשות השידור התחלנו לדבר על כך היא הקוד האתי.

מוטי שקלאר: כללי האתיקה הקיימים היום הם אנכרוניסטיים מול הגישה השידורית העיתונאית של היום.

מוטי שקלאר: מה שהיה נכון לפני עשרים שנה, לאור ריבוי הערוצים, לאור השתנות אופי השידורים, לאור זה שיש טורים אישיים גם ברדיו, אני חושב שצריך להתאים את הקוד למציאות של היום.

זבולון אורלב: חלק מהתלונות הן שהדבר לא מקוים.

מוטי שקלאר: יש עוד נקודה שכדאי לתת את הדעת עליה והיא מועצת העיתונות שגם היא גורם מאוד משמעותי.

אלי פולק: לא כולם חברים בה.

מוטי שקלאר: זה יהפוך לפקטור שיהיה לו משקל סגולי וגם את זה צריך לדעת לשקלל.

מוטי שקלאר: גם עמוס וגם אלישע מנסים יחד עם ועדה שמינתה רשות השידור לבדוק את הקוד האתי ולהתאים אותו למציאות של היום.

מוטי שקלאר: אני חושב שבהחלט יש מקום – ואני אומר את זה כרגע כדעה לא מחייבת – לקבל את הרעיון של תוכנית קבועה ברדיו שעוסקת בתלונות ציבור.

חני לוז: אני רוצה להקריא תשובה מאוד יוצאת דופן שקיבלנו מעמוס גורן שעשה פה עבודה יסודית בתלונה שהגישה תדמי"ת – תגבור הדמוקרטיה במדיה הישראלית מיסודו של הפורום המשפטי.

חני לוז: אני מדברת גם כמי שעשר שנים קיבלה תלונות מהציבור בטור תקשורת שכתבתי וערכתי בשני עיתונים.

חני לוז: "אני ממליץ להנהלת רשות השידור, להנהלת הערוץ הראשון, לבדוק את כלל כתבות התחקיר באווירה שלנו ואת הקטלוג המלא של הסרטים והתוכניות הדקומנטריות שלנו כדי לקבוע האם התקיים איזון בכלל שידורינו בנושא יהודים-ערבים ביהודה, בנימין, הר אפרים ובשומרון".

חני לוז: זה חלק מתשובה שקיבלנו מעמוס גורן לאור תלונה שהגשנו לו.

זבולון אורלב: ממתי התשובה?

חני לוז: מ-28 בפברואר.

חני לוז: לפני חודש שלחנו מכתב למוטי שקלאר ושאלנו מה נעשה עם ההמלצה הזאת אבל עדיין לא קיבלנו תשובה.

חני לוז: אני מוכרחה לציין שממוטי שקלאר לא קיבלנו ולו תשובה אחת מאז הוא נכנס לקדנציה שלו.

חני לוז: עמוס גורן מחזיר תשובות.

זבולון אורלב: את צריכה לדעת שמוטי שקלאר עבר מהרשות השנייה לרשות השידור כבר לפני שנה.

זבולון אורלב: לכן אם את שולחת מכתב למוטי שקלאר מנכ"ל הרשות השנייה, הוא לא יענה לך.

חני לוז: איילת טוענת שהיא מקבלת את המכתבים של הרשות השנייה.

זבולון אורלב: אני מציע שתעבירי לאיילת מצגה וחזקה עליה שהיא תשיב לך.

חני לוז: איילת עונה מיד.

חני לוז: זו דוגמה לאומבודסמן שעושה עבודה מקיפה אבל להמלצות שלו אין שיניים.

חני לוז: צריך לשנות ברשות השידור את המדיניות.

חני לוז: לגבי הרשות השנייה, אני תומכת במה שאמר אלי פולק.

חני לוז: גם לי יש תשובות שקיבלתי ממר רוזן שהוא מצדיק את התלונה, אבל שום דבר לא נעשה ולא ניתנה התנצלות.

זבולון אורלב: תני לי דוגמה של תלונה מוצדקת.

חני לוז: אמירה של יעקב אילון.

חני לוז: באחד מערוצי הטלוויזיה של הרשות השנייה נאמר בפתיח לכתבה ש"כך מתנחלים מגדפים קצין בצה"ל".

חני לוז: היה מדובר על קבלן שגידף בצורה לא יפה קצין אתיופי, אבל לא היה מקום להכללת המתנחלים וגיורא רוזן הצדיק את התלונה הזאת, אבל לא ראה לנכון שתשודר התנצלות על כך.

זבולון אורלב: בסופו של דבר האזרח רוצה שכתוצאה מהתלונה שלו המציאות תשתנה.

חני לוז: יש פה דרישה לבדוק את האיזון בשידורים.

חני לוז: רשות השידור גובה מכוח החוק אגרה מכלל הציבור וזה לא שהציבור יכול ללכת לכל ערוץ שהוא רוצה, למרות שהיה מאוד מרוצה אם יכול היה לעשות זאת מבלי לשלם את האגרה בסכום של כמה מאות שקלים בשנה.

חני לוז: אם מבטלים את האגרה, אין לי תלונות ושכל אחד יבחר איזה ערוץ שהוא רוצה, אבל כל עוד כופים על הציבור לשלם לרשות השידור, היא צריכה לייצג את כלל הציבור.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שכציוני דתי שקיים הרבה מאוד דיונים, וגם כיושב-ראש לשעבר של ועדת החינוך והתרבות שעסקה בשאלה הזאת, אני מהמתנגדים החריפים לביטול אגרת רשות השידור כי פירושו של דבר הוא חיסול שירות השידור הציבורי.

זבולון אורלב: אם השירות הציבורי יהיה תלוי אך ורק בתקציבי האוצר, זה יהיה מותר של השידור הציבורי.

זבולון אורלב: כאן יש איזשהו נתח שהציבור מחזיק וזה מחייב את רשות השידור יותר מאשר את הרשויות האחרות כרשות שידור ממלכתית.

זבולון אורלב: בהחלט יש לזה השלכות על התוכן, על ההתנהלות, על אישי הציבור שנמצאים ברשות השידור, אבל אני חושב שבביטול אגרת רשות השידור, אנחנו יורים לעצמנו ברגל כי תהיה רשות שידור שתהיה פטורה מכל החובות הממלכתיות כפי שהחוק מחייב אותה היום.

זבולון אורלב: אפשר לדון אם היא מקיימת את ההתחייבויות האלה או לא, אבל לפחות יש לנו חוק שאנחנו יכולים לתבוע את קיומו.

אורלי נוי: אני מייצגת את עמותת קשב, עמותה שמקיימת מעקב שיטתי עם פיקוח אקדמי ואנחנו חוקרים את האופן בו התקשורת הישראלית מסקרת נושאים מסוימים וגם מפרסמים את המחקר.

אורלי נוי: מאליו ברור שאני באה מגוף שעיקר העשייה שלו הוא ביקורת תקשורת.

אורלי נוי: אני חייבת לומר שאספקט אחד מהדברים שעלו כאן מאוד מטריד בעיניי וזה הרצון לראות שוט בידי הנציבים שבעזרתו הם מממשים את הסמכות שלהם.

אורלי נוי: התפיסה עד שהמתלונן לא ישמע התנצלות בשידור, התלונה לא טופלה או לא נעשה משהו, זו תפיסה שאותי דווקא כגוף שמבקר את התקשורת מטרידה מאוד כיוון שבבסיסה מונחת ההנחה שאנחנו רוצים לסרס את התקשורת ולא לפעול לשיפור התכנים.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר לך שאני לא מבין אותך.

זבולון אורלב: אם ממונה על תלונות הציבור הגיע למסקנה שהתלונה מוצדקת, נעשה עול וצריך להתנצל, מה הבעיה עם זה?

אורלי נוי: אני מסכימה אתך עד השלב שצריך להתנצל.

אורלי נוי: כאשר האיום הזה של ההתנצלות מונף תדיר על הגופים המשדרים, יש בזה אלמנט מסרס.

זבולון אורלב: את קוראת לזה מסרס אבל אני קורא לזה מתקן.

זבולון אורלב: כתב ידע שהוא לא יכול לגרום עוול לאדם, להכפיש אותו ולהוציא את שמו רע.

זבולון אורלב: אני אומר שזה מתקן ולא מסרס.

זבולון אורלב: עצם האפשרות והסמכות שיש לממונה על תלונות הציבור להורות על התנצלות וחובה לקיים את זה, עצם הידיעה הזאת היא ידיעה מתקנת ולא מסרסת.

אורלי נוי: שימוש תדיר בסמכות הזו תפגע באפקטיביות שלה.

אורלי נוי: אני מניחה שלכן הוא לא עושה את השימוש הזה בכלי הזה.

אורלי נוי: אנחנו כגוף מבקר, כאשר אנחנו באים עם הממצאים שלנו לגופי התקשורת עצמם ויושבים אתם, אנחנו מוצאים אוזן קשבת בלתי רגילה ודווקא האפשרות שלנו להידבר אתם הופכת את העבודה שלנו כגוף מבקר לאפקטיבית הרבה יותר.

אורלי נוי: אנחנו לא רוצים להגיע למצב בו אנחנו תופסים את התקשורת כגוף עוין.

קריאה: כמה תלונות אתם מקבלים מהציבור?

אורלי נוי: אנחנו לא מקבלים תלונות מהציבור.

אורלי נוי: אנחנו עושים עבודה שהיא אקדמית במהותה.

אורלי נוי: בעניין האיזון בתכני השידור, אני יכולה לומר לך שאם אני אביא בפניך את הממצאים שלנו, תמצא שאנחנו מוצאים הטיה לכיוון הפוך ממה שאתה מדבר עליו.

אורלי נוי: בכל זאת לא הייתי רוצה שעיתונאי ישנה דפוסי סיקור או שעורך ישנה דפוסי עריכה כיוון שאומבודסמן מאיים עליו באיום בהתנצלות.

אורלי נוי: זו לדעתי הדרך הנכונה.

נילי בן-גיגי-וולף: מתייחסים כאן שוב ושוב לנושא ההתנצלות כאילו זה הדבר היחיד.

נילי בן-גיגי-וולף: אני רוצה תת כאן דוגמה נוספת, כדי להאיר את הנושא.

נילי בן-גיגי-וולף: בזמנו הגשתי תלונה לגבי שידור של תליית אנשים בשעה מוקדמת בזמן החדשות, בזמן שכל המשפחה צופה ביחד.

נילי בן-גיגי-וולף: הילד שלי צופה ורואה את תולים את סדאם חוסיין בלי שהייתה לפני כן אזהרה כדי למנוע מילדים רכים מראות שלא מתאימים להם.

נילי בן-גיגי-וולף: התלונה נמצאה מוצדקת, אבל לא ננקטה שום סנקציה.

קריאה: אי אפשר להאפיל את המסך.

נילי בן-גיגי-וולף: חודשיים אחר כך, שוב פעם, אותו הדבר.

נילי בן-גיגי-וולף: כאן לא מדובר על התנצלות.

נילי בן-גיגי-וולף: הראו בשעה מוקדמת תמונות של תליית אנשים בטהרן.

קריאה: התלונה הייתה לגבי ערוץ 10.

זבולון אורלב: אני לא חושב שזאת הדוגמה של ההתנצלות.

נילי בן-גיגי-וולף: לא התנצלות אבל איזושהי סנקציה.

זבולון אורלב: החלב נשפך, השידור נעשה ועכשיו אתה שואל את עצמך איך מפיקים לקחים.

זבולון אורלב: אם אומרים לגוף המשדר שהוא שגה וטעה וכי בשידור הזה היה תוכן מזיק ופוגע בילדים מסיבות אלה ואלה, מזה העורכים צריכים להבין שלהבא הם ייזהרו יותר.

אלי פולק: קיבלתי מכתב מערוץ 10 בו נאמר שקיבלו את תלונתי, מבינים אותי, הנחו את המערכת לנהוג אחרת, האם זה לא מספק אותי?

אלי פולק: מספק אותי מאוד.

זבולון אורלב: לדעתי זאת לא תלונה קלאסית של ההתנצלות.

זבולון אורלב: ההתנצלות כאן לא פותרת לאותו ילד את הבעיה.

זבולון אורלב: מה שאנחנו רוצים להבטיח הוא שהעורכים הפנימו.

זבולון אורלב: אם הם יחזרו על כך עוד פעם, זה משהו אחר ואולי כאן יהיו סנקציות כספיות או משהו אחר.

זבולון אורלב: למועצה יש סמכויות לקצץ פרסומות ודברים שונים, כי אם הם מצפצפים, זה עניין אחר.

זבולון אורלב: ההתנצלות היא באותו מקום בו יש ציבור או אדם שנפגע.

זבולון אורלב: אם אדם נפגע, צריך לתקן את זה.

זבולון אורלב: כל עוד לא מתקנים את זה, זה מה ששודר.

זבולון אורלב: דבר שניתן לתיקון, צריך לתקן.

זבולון אורלב: רשות הדיבור לנורית דאבוש שהיא יושבת-ראש המועצה וגם קשורה לצד האקדמי של עולם התקשורת ובוודאי נוכל ללמוד ממנה כמה דברים.

נורית דאבוש: אני מברכת על הדיון ואני חושבת שהוא דיון חשוב וראוי.

נורית דאבוש: יש לי הרגשה שעצם קיומו של הדיון מביא את כולנו לאותו מכנה משותף שעיקרו שאנחנו שליחיו של הציבור.

נורית דאבוש: לי יש 7 מיליון לקוחות במדינת ישראל שאנחנו אמורים להיות קשובים אליהם ולשמוע מה מפריע להם, לאן הם רוצים להוביל ומה הם חושבים שראוי שהם יקבלו.

נורית דאבוש: מהבחינה הזו לרשות השנייה יש את נציב תלונות הציבור, האיש סטטוטורי, עצמאי לחלוטין, אבל בשנה האחרונה למדתי להכיר את החשיבות של הפעולות שהוא עשה.

נורית דאבוש: על חשבון הרשות השנייה התבצע קמפיין פרסומי בערוץ 2 ובערוץ 10 שקורא לציבור להתלונן וחשף את פעולתו של הנציב.

נורית דאבוש: להערכתי חלק גדול בתלונות הציבור נובע מהעובדה הזאת.

נורית דאבוש: רמת המודעות היום לקיומו של נציב תלונות הציבור ברשות השנייה היא הרבה יותר גבוהה ממה שהיה בשנים קודמות ואנחנו מתכוונים להמשיך במגמה הזאת.

נורית דאבוש: העובדה שגיורא רוזן מכתב את כל חברי מועצת הרשות השנייה בכל התלונות של הציבור ובכל התשובות שהוא נותן מאפשרת לנו לבחון את זה ברמה של מגמה, ברמה של תופעה.

נורית דאבוש: כאשר אנחנו מגלים שתלונות הציבור הופכות להיות מגמה, אנחנו מתקנים, והזרוע הביצועית מבחינתנו הוא נציב תלונות הציבור.

נורית דאבוש: כאשר הבנו שעוצמת הקול בפרסומות היא מגמה והיא תופעה שמפריעה באופן אמיתי ועמוק לצופה שצופה בטלוויזיה, לקחנו את זה כמשימה ותוך שנה פתרנו את הבעיה.

נורית דאבוש: היום עוצמת הקול בפרסומות לא גבוהה מהקיים בעוצמת התוכן.

קריאה: לא אצלי בבית.

נורית דאבוש: אני מוכנה לתת לך את המכשור שלנו ותבדוק.

נורית דאבוש: יש גם אלמנט פסיכולוגי בעניין הזה, אבל עליו לא נדבר כרגע.

נורית דאבוש: כאשר הבנו שיש בעיה עם הפרסומות, לקחנו את זה על עצמנו.

נורית דאבוש: יש היום את הקוד האתי ובשנה האחרונה יש אפס הפרעות של משרדי הפרסום בתחום של פרסומות ומסרים פוגעניים, דבר שבעיניי הוא הישג עצום וזה בלי כוח אלא הגענו לסוג של הבנה.

נורית דאבוש: כאשר הגענו למסקנה ששידורים חוזרים של "ארץ נהדרת" מאוד מפריעים לציבור, חייבנו את הזכיינים.

נורית דאבוש: אגב, זאת אחת התלונות הפופולאריות ביותר שהייתה.

נורית דאבוש: פנינו לזכיין והורינו לו באמצעות איילת מצגר שבכל פעם שיש שידור שהוא לקט, הוא יציין את זה בפרומו שלו וזה הישג גדול.

נורית דאבוש: כאשר בחגים הייתה תחושה שהטלוויזיה הורידה פרופיל והשידורים של התכנים היו ברמה פחות ראויה ממה שהציבור חושב שהוא רוצה לראות, פנינו לזכיין ואמרנו לו שבחג הבא אנחנו מבקשים לראות את לוחות השידורים שלו כי אנחנו מרגישים שאנחנו רוצים לתת איזשהו מענה לציבור.

נורית דאבוש: הגענו גם למסקנה שבחלק לא מבוטל מהמקרים הציבור מתעצל להתלונן.

נורית דאבוש: הוא יושב בשיחות סלון ומתלונן.

נורית דאבוש: אנחנו הולכים לציבור ויש מיזם חדש של הרשות השנייה שנקרא הרשות יוצאת לשטח כאשר המגמה שלנו היא להיפגש עד סוף השנה עם 10,000 אנשים.

נורית דאבוש: לשמחתי עברנו כבר את הרף של ה-6,000.

נורית דאבוש: היינו בכל המקומות שאתם יכולים להעלות על הדעת ושם אנחנו שומעים באמת את התלונות של הציבור והתלונות של הציבור הן פחות בשאלת ההתנצלות, והתלונות של הציבור הן פחות בשאלה של האיזון, אלא התלונות של הציבור היא על איכות השידורים בטלוויזיה והוא רוצה פחות תכנים של ריאליטי הוא רוצה פחות תכנים של בידור, הוא רוצה לראות יותר סרטי תעודה, הוא רוצה לראות יותר דרמה, וזה לא פלא שהטלנובלות נעלמו מהעולם כי שמענו את זה מהציבור והיום הדרישה שלנו מהזכיינים היא שיהיו פחות טלנובלות ויהיו יותר דרמות ישראליות.

נורית דאבוש: יש פחות "אהבה מעבר לפינה", יש פחות "השיר שלנו" בערוץ 2, אבל יש את "מרחק נגיעה".

נורית דאבוש: זה התפקיד שלנו.

נורית דאבוש: אנחנו רוצים לתת טלוויזיה איכותית לציבור ואם הציבור לא יודע לפעמים לנסח את עצמו, ואם הוא מתעצל לפנות אלינו, אנחנו נגיע אליו ואנחנו נשמע אותו.

זבולון אורלב: לגבי השקיפות של התלונות באינטרנט, יש בעיה לכבד את בקשתו של פרופסור פולק בסוגיה הזאת?

גיורא רוזן: הבעיה היא קודם כל פורמאלית, כלומר, החוק.

גיורא רוזן: קודם כל, צריך לדעת שאנחנו חיים בסדר ואנחנו לא מנהלים מלחמה.

גיורא רוזן: הבעיה היא שכאשר האגודה לזכות הציבור לדעת מעבירה לי תלונה של גברת רבינוביץ למשל, אני חייב לתת לה את התשובה.

גיורא רוזן: הוא לא נקודת צומת שאני חייב לו תשובה.

זבולון אורלב: שלח לו העתק.

גיורא רוזן: אני שולח לו העתק.

זבולון אורלב: הוא אומר שהוא לא יודע על התשובה.

גיורא רוזן: לא, אנחנו שולחים העתקים.

אלי פולק: לא.

זבולון אורלב: מעכשיו ישלחו.

גיורא רוזן: אין בעיה.

גיורא רוזן: אני כן יכול להפנות את תשומת ליבה של הוועדה למה שלא נאמר כאן וזה שריבוי האתרים היום וריבוי אמצעי השידור שאינם נמצאים תחת ביקורת, צריך לעורר את דאגתכם.

גיורא רוזן: למשל "קשת" ו"רשת", ערוץ 10, מפעילים גם אתר אינטרנט ואתר האינטרנט הוא מסיבי ועליו לא חל החוק.

גיורא רוזן: זה נכון גם לגבי אתרים רבים אחרים.

גיורא רוזן: זה נכון גם לגבי הסלולריה וכן הלאה.

גיורא רוזן: לדעתי כאן נוצרת לקונה שהיא לא מענייננו על פי חוק אבל היא מענייני כאזרח ואני אומר לכם שיש פה לקונה גדולה ובעייתית.

זבולון אורלב: אני רוצה לסכם את הדיון ולומר ששמענו את הדיווחים של נציבי תלונות הציבור בגופי השידור, דהיינו רשות השידור, הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו והמועצה לכבלים ולוויין.

זבולון אורלב: אנחנו סבורים שראוי להמשיך ולחזק את מעמדם של נציבי תלונות הציבור כיוון שאנחנו רואים בטיפול בתלונות הציבור מכשיר דמוקרטי חשוב, כדי שגופי השידור יתנהלו כראוי ועל פי החוק.

זבולון אורלב: בנושא של גלי צה"ל אנחנו נפנה לשר הביטחון כדי לברר את הסוגיה של נציב קבילות ציבור.

זבולון אורלב: בפנייה שלנו נבהיר למה אנחנו מתכוונים כאשר אנחנו אומרים נציב תלונות ציבור בגלי צה"ל.

זבולון אורלב: אנחנו נקיים בדיקה כדי להסדיר גם את המעמד החוקי.

זבולון אורלב: במקביל למעמד החוקי ברשות השנייה, אני חושב שצריך לבדוק את האפשרות להסדיר את המעמד הזה גם ברשות השידור וגם במועצה לכבלים.

זבולון אורלב: נקיים בדיקה עם היועץ המשפטי שלנו כי אני מבין שאם לנציב תלונות הציבור אין מעמד חוקי וסמכויותיו אינן מוסדרות, הרי לפעמים הוא עלול לעמוד במצבים שבעצם המלצותיו או החלטותיו אינן מקוימות, אף על פי לא זה המצב שהתרשמתי שקיים ברשות השידור.

זבולון אורלב: ברור שכל גוף יש לו עדיין מה לתקן.

זבולון אורלב: אם אין עוד הערות לגופם של דברים, אנחנו נסיים את הישיבה.

חני לוז: כאשר אנשים רוצים להתלונן, הם צריכים להגיש תמליל על מה הם מתלוננים וברשות השידור דורשים את זה באופן רשמי.

עמוס גורן: לא נכון.

חני לוז: מועצת העיתונות דורשת את זה.

זבולון אורלב: אני מדבר כרגע על גופי השידור.

חני לוז: אם אדם רוצה לבדוק כי הוא לא בטוח שהוא שמע משהו, ברשות השידור יש לו אפשרות לבדוק את זה כי כמעט הכול מוקלט ונמצא על אתר האינטרנט.

חני לוז: ברשות השנייה זה קצת פחות ובגלי צה"ל שום דבר.

גיורא רוזן: ברשות השנייה הכול נמצא.

חני לוז: כל תוכניות האקטואליה?

גיורא רוזן: הכול.

חני לוז: בגלי צה"ל לא נמצא שום דבר.

זבולון אורלב: אמרנו שנברר את הסוגיה בגלי צה"ל.

אלי פולק: יש להבחין בין אינטרנט לבין שידור טלוויזיה.

זבולון אורלב: אנחנו לא עוסקים כרגע באינטרנט שהוא לא בקטגוריה של גופי השידור.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.