ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 255, 2007-05-21 10:00

משה כחלון: בוקר טוב לכולם.

משה כחלון: אדוני השר, ברוך הבא.

משה כחלון: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום הצעת חוק הגבלת גישה לאתרי אינטרנט למבוגרים, התשס"ו-2006, של חבר הכנסת אמנון כהן.

אמנון כהן: תודה, אדוני היושב ראש, כבוד השר.

אמנון כהן: אין ספק שהאינטרנט הוא כלי מדהים שבאמצעותו ניתן להגיע לאינפורמציה רבה ובעזרתו אך ניתן ללמוד.

אמנון כהן: לאחרונה נחשפנו לכך שפרויקט השו"ת שהוא חשוב מבחינה רוחנית מופץ באינטרנט, ישנם גם אתרי מורשת שבהם ניתן לגלוש.

אמנון כהן: כל סטודנט נעזר היום בשירותי האינטרנט משום שברגע קט אתה יכול להגיע לאינפורמציה שלמה ואדירה, ואתה יכול להיעזר בכלי הזה בהכנת עבודות.

אמנון כהן: זהו כלי מאוד חשוב מבחינת קדמה וטכנולוגיה.

אמנון כהן: ישנם מחקרים בעולם, וגם במדינת ישראל אנחנו רואים מחקרים על כך ש-60% מהנוער בישראל בגילאי 9-18 כבר ראו פורנוגרפיה ברשת.

אמנון כהן: לפעמים הילד לא רצה בכלל להגיע לשם בכלל, אבל הוא גלש ולחץ על כפתור שהוא לא היה צריך ללחוץ, וכך נכנס לאתרים אלו.

משה כחלון: כמה אחוז הגיעו לשם בלי שהתכוונו?

אמנון כהן: 60% לא רצו להגיע בכלל.

אמנון כהן: 18% מההורים חשבו שהם יכולים להגיע.

אמנון כהן: אבל, 60% באמת הגיעו.

אמנון כהן: עיתון "ידיעות אחרונות" פרסם את זה.

אריאל אטיאס: האם אני יכול לתקן?

אמנון כהן: אחר כך, תן לי לסיים את הנתונים שלי ולהציג את החוק.

אמנון כהן: יש לי כתבה בנושא הזה, והצגתי את זה גם במליאת הכנסת.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה שנדע שגם בארצות הברית וגם בעולם נרתמו לזה.

אמנון כהן: בארצות-הברית זה לא נעשה מטעמים דתיים.

דוידה לחמן מסר: האם יש חוק כזה בארצות הברית?

דנה נויפלד: הוא נפסל.

אמנון כהן: תני לי לסיים את הדברים, ואחר כך תגידי מי נפסל ומי לא נפסל.

אמנון כהן: אני רוצה להגן על הילדים שלנו, וגם על הנכדים שלך.

אמנון כהן: אני רוצה לתת כלים שבעזרתם ניתן יהיה להגן על הילדים.

יורם מרציאנו: אמנון, הצעת חוק מצוינת.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, החשיפה הבלתי מבוקרת גורמת לעלייה באלימות פיזית ומינית, ומשחיתה מידות.

אמנון כהן: לא כל ההורים מסוגלים לפקח פיקוח הדוק על התכנים אליהם נחשפים הילדים.

אמנון כהן: לכן, זהו תפקידה של המדינה.

אמנון כהן: בדיוק כמו שבחרנו להגביל את הערוצים הפורנוגראפיים בטלוויזיה, אנחנו צריכים למצוא דרך מתאימה, מידתית, כך שהורים שלא רוצים שהילדים שלהם יהיו חשופים, יהיה להם הכלי הזה.

אמנון כהן: היום אין כלים לכך.

אמנון כהן: הייתי שמח מאוד שכל המפעילים שעושים מזה הון תועפות - ושיהיה להם לבריאות – ישאלו את עצמם איך ניתן להגן ולשמור על הילדים.

אמנון כהן: אני לא רוצה להגיע לחקיקה, הלוואי והם היו מציעים הצעות שהיו שומרות על הילדים שלנו.

אמנון כהן: אם הם לא עושים אז מגיעים לחקיקה.

אמנון כהן: פה חייבים לעשות.

דוידה לחמן מסר: בוודאי שגם אני רוצה, אבל בדרך אחרת.

אמנון כהן: אני הצגתי את הרעיון שעליו אני חושב.

אמנון כהן: אם אנשי המקצוע יבואו ויגידו לנו את הממצאים שיש להם על-פי בדיקות שהם עשו ועל סמך מה שקורה בעולם, ושהבדיקות שלהן הן מידתיות וגם שומרות על הילדים והן מפיקות את התועלת הראויה והרחבה, אז בבקשה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, אם הבנתי אותך נכון, אתה בסך הכול לא מתנגד לחופש המידע.

אמנון כהן: בוודאי שלא.

משה כחלון: אתה גם לא מתנגד לגישה חופשית.

משה כחלון: אתה רק חושב שיש לשמור על האיזון בין האתרים האלה שיכולים לסכן את הילדים, ובין זרימת חופש המידע.

דוידה לחמן מסר: אם יורשה לי, אני מבקשת לדבר בשני שלבים.

דוידה לחמן מסר: השלב הראשון הוא בקצרה, ואחרי כן אחרי המקצוענים, באריכות.

יורם מרציאנו: האם לחסום את כל אתרי האינטרנט, זה אומר לחסום את כולם, או רק את האתרים שבהם יש את האתרים הפורנוגראפיים?

דוידה לחמן מסר: זו השאלה, ואני רוצה להסביר מה הבעיה.

דוידה לחמן מסר: יושב כאן ראש הרשות לטכנולוגיה מידע במשרד המשפטים, ויושבים גם גורמים אחרים.

דוידה לחמן מסר: על מנת לחסום את האינטרנט שהיא סוג של אלגוריתם, יש צורך בפיתוח נוסחא שתזהה את אותם אתרים שאתה רוצה לחסום.

דוידה לחמן מסר: הזיהוי הוא לפי אלגוריתם, הוא מאוד מסובך.

דוידה לחמן מסר: יש תוכנת סינון כזאת.

דוידה לחמן מסר: נניח שיש תוכנת סינון כזאת שמסננת את כל האתרים, ההצעה הזאת מבקשת שכל ספק יהיה חייב להתקין את תוכנת הסינון מראש לכל הציבור בישראל, ורק מי שירצה במפורש לצפות באתרי אינטרנט שעוסקים במין או בפורנוגרפיה יוכל לבקש להשתחרר מהסינון אחרי שהזדהה בשמו.

דוידה לחמן מסר: אם אני ארצה לעשות זאת, וכמובן שאתם יכולים להבין שאני זה כל אחד מכם, וכל אחד מהציבור, אני אצטרך לפנות לספק האינטרנט שלי, להזדהות עם תעודת זהות וצילום, ואני אומר:

דוידה לחמן מסר: אני דוידה לחמן מסר - בגירה, מבקשת לשחרר אותי מתוכנת הסינון שהתקנתם לי אוטומטית לפי הצעת החוק שאתם מבקשים היום לאשר.

דוידה לחמן מסר: זה דבר מרחיק לכת.

יורם מרציאנו: יש פה בעיה, כי עם כל זה שאני בגיר, אבל יש לי את הילד בבית.

דוידה לחמן מסר: לכן, תחליט שלא.

דוידה לחמן מסר: אם יש לי ילדים - וכך אעשה לילדיי ולנכדיי - אני אבקש שיתקינו לי תוכנת סינון.

דוידה לחמן מסר: מה שאנחנו מתנגדים לו בהצעת החוק שלך אדוני, זה לחובה שאתה מטיל על כולם לחסום מראש, אלא אם כן ביקשת להשתחרר.

דוידה לחמן מסר: ההצעה שלנו בדיוק הפוכה, היא לחייב את כל הספקים להציע תוכנת סינון - - -

יצחק קדמן: האם אתם מאמינים שזה יעבוד?

דוידה לחמן מסר: במחיר של שקל זה יעבוד, זה הכול עניין של מחיר.

יצחק קדמן: את הרי יודעת שזה לא יהיה.

דוידה לחמן מסר: השאלה היא שאלה ערכית.

דוידה לחמן מסר: במחיר הגנה על ילדנו, יש גם ערכים נוספים.

דוידה לחמן מסר: אם יש דרך מידתית להשיג את התוצאה של הגנה על ילדים, נראה לי שנכון לבחור בדרך המידתית, ולא לדבר על איסור גורף כלפי כולם.

משה כחלון: מה זה מחיר?

משה כחלון: כמה עולה ילד?

דוידה לחמן מסר: לא, כמה עולה תוכנת סינון.

דוידה לחמן מסר: הכוונה היא למחיר של תוכנת סינון.

דוידה לחמן מסר: נניח ותוכנת הסינון עולה שקל, למרות שעולה להתקין אותה X שקלים, כי השר קבע מחיר מקסימום, כי חשבנו שנכון שכל הציבור יסבסד בהתחברות שלו את תוכנת הסינון, אז כל אחד יבחר את התוכנית הזאת, והמחיר הזה שווה יותר מאשר לאסור על כולם.

אמנון כהן: הפוך, מי שרוצה להתקין שיהיה לו החזר של מאה שקל.

אריאל אטיאס: זו הדעה שלה, ואנחנו מכבדים את זה.

דוידה לחמן מסר: הנושא הוא התנגשות בין שני ערכים עיקריים: הגנה על קטינים, ועיקרון של חופש הביטוי.

דוידה לחמן מסר: השאלה היא איך מאזנים בינהם.

דוידה לחמן מסר: אנחנו חוששים - וכך גם אמרה הממשלה - שהצעת החוק ככתבה וכלשונה אם היא תטיל איסור גורף, תהיה לא חוקתית, וכך גם אמרנו לשר התקשורת.

דוידה לחמן מסר: הממשלה הסכימה לתמוך בהצעת החוק בקריאה טרומית בלבד, בכפוף לתיאום שלצערי הרב לא נעשה.

דוידה לחמן מסר: לפיכך ככלל, אנחנו נבקש להחזיר את הצעת החוק אם תחליטו ללכת בדרך האיסור הגורף, לוועדת השרים לחקיקה, על מנת שזו תגבש את דעתה לקראת קריאה ראשונה.

יורם מרציאנו: אין ספק שכולנו שמחים שעולם האינטרנט הגיע לעולם, משום שהוא מפתח את הידע וגם את יכולת הילדים.

יורם מרציאנו: לפעמים, אני רואה את הילדים שלי שיושבים בבית מול המסך, וכולי נפעם לאור העולם החדש שאנחנו מגלים.

יורם מרציאנו: מדובר בעולם שלם בתוך קופסא קטנה.

יורם מרציאנו: יחד עם זאת, לצערי הרב אנחנו לא יכולים להיות אדישים למה שאנחנו רואים.

יורם מרציאנו: יחד עם זאת, אני שומע גם את עו"ד דוידה לחמן מסר, ואני לא יכול להתעלם מהעובדה שאני לא רוצה לחסום את כל אתרי האינטרנט, ואני לא רוצה ליצור מצב שבו כל פעם שאני ארצה להיכנס, אני צריך להקליד קוד גישה.

יורם מרציאנו: אני רואה מה קורה בטלוויזיה.

יורם מרציאנו: כדי להיכנס לערוצי הטלוויזיה השונים, אני לא נכנס לכל ערוץ דרך קוד גישה.

יורם מרציאנו: אבל, כשאני רוצה להיכנס לאתר פורנוגראפי, אני מקליד את קוד הגישה, או את מספר תעודת הזהות, או את מה שקיבלתי בהתחברות שלי, ואז אני יכול להיכנס.

יורם מרציאנו: אגב, אני יכול להחליט עם יס ועם הוט, האם אני רוצה להתחבר כן או לא.

יורם מרציאנו: אני יכול להחליט שאני לא רוצה להתחבר.

יורם מרציאנו: הייתי דווקא הולך ומאמץ את גישת הטלוויזיה.

יצחק קדמן: חבר הכנסת מרציאנו, ברירת המחדל בטלוויזיה היא שאתה לא מחובר.

יצחק קדמן: אתה צריך להתחבר לערוצים האלה.

דוידה לחמן מסר: כשבא מתקין הטלוויזיה אליי הביתה, והוא שואל אותי האם אני רוצה חיבור?

דוידה לחמן מסר: אני אומרת לו: לא.

דוידה לחמן מסר: ואז, הוא מייד חוסם.

דוידה לחמן מסר: אבל, הוא שואל.

אריאל אטיאס: זה לא נכון.

יצחק קדמן: את יכולה להתנגד, אבל זה לא נכון.

יורם מרציאנו: אני בהחלט מברך על הצעת החוק, ואני אתמוך בחסימת האתרים הפורנוגראפיים לילדים.

יורם מרציאנו: אני חושב שאתה לא יכול למנוע מבגיר מעל גיל 18 להיכנס.

יורם מרציאנו: אם הוא ירצה להיכנס אז שייכנס, ושיהיה שם מהיום עד החודש הבא - זוהי זכותו המלאה.

יורם מרציאנו: אבל, אנחנו בהחלט צריכים לקדם את הצעת החוק הזאת על מנת למנוע את העוול שנעשה לילדי ישראל בגלל כל הקדמה המתפתחת הזאת שבה יש להם כניסה חופשית לאתרים פורנוגראפיים.

יורם מרציאנו: חבר הכנסת כהן, אני אתמוך בהצעת החוק הזאת, אבל יחד עם זאת אני אבקש שתתייחס גם לדברים של עו"ד דוידה לחמן מסר כדי שנראה איך אנחנו מגיעים בסופו של דבר לאיזשהו איזון.

אמנון כהן: אני דיברתי עם השר.

אמנון כהן: המטרה היא ברורה והיא לשמור על הילדים.

אמנון כהן: אני לא בקי בטכנולוגיות הקיימות, ולכן ביקשתי מהשר לשבת עם אנשי המקצוע והטכנולוגיה במשרדו, כך שהוא יבוא מוכן עם כל הפתרונות.

אמנון כהן: בצורה זאת נוכל לראות אם זה פחות או יותר מסדיר את השמירה על הילדים.

אמנון כהן: אני פתוח לשמוע את הרעיונות השונים.

אמנון כהן: אני ארצה לשמוע מהשר איזה עבודה מקצועית נעשתה במשרד, כדי שאוכל לקבל החלטה נכונה.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן אמר בדבריו שהוא פתוח להצעות שיכולות לתת מענה לבעיה שהוא הציף.

משה כחלון: סביב השולחן יושבים אנשי מקצוע ואני אבקש לשמוע מה דעתם בעניין.

יעקב כהן: כבוד היושב ראש, כבוד השר, חברים נכבדים.

יעקב כהן: אני חושב שלא צריך להאריך כאן בדברים על חשיבות האינטרנט.

יעקב כהן: מדובר במכשיר רב עוצמה, אי אפשר לתאר את העוצמה שלו.

יעקב כהן: ברור שמאז בריאת העולם לא היה כזה דבר.

יעקב כהן: זוהי מהפכה בכל החיים.

יעקב כהן: יש לדבר הזה השלכות רבות.

יעקב כהן: יחד עם זאת, כולנו מודעים לסכנות הפיזיות, החינוכיות.

יעקב כהן: אך, אנחנו צריכים לקחת את הסיכון, אמרתי את זה בעבר, ואני אומר עוד הפעם.

יעקב כהן: פעם מי שרצה ללמוד מקצוע כמו עריכת דין, הלך לאוניברסיטה.

יעקב כהן: מי שרצה לסחור, הלך לבורסה.

יעקב כהן: מי שרצה להתפלל, הלך לבית הכנסת, ומי שרצה ללמוד תורה, הלך לבית מדרש או לישיבה.

יעקב כהן: מי שרצה לראות הצגה, סרט, הלך לקולנוע.

יעקב כהן: היום כולם הולכים לאותו בניין.

משה כחלון: תודה רבה לחבר הכנסת כהן שתמיד תורם לנו מעולם הדימויים שלנו.

ערן ניצן: משרד המשפטים ציין פה את הנושא החוקתי סביב החקיקה, ואני רוצה להוסיף את הפאן הכלכלי שמתלווה אליה.

ערן ניצן: מדינה שמנסה לקדם הצעת חוק שהכותרת שלה היא הסדרת תכנים באינטרנט, יכולה למצוא את עצמה בחבר מדינות לא מאוד מכובד שמנסה לעשות את הדברים הללו.

ערן ניצן: רק לאחרונה מדינת ישראל הצטרפה ל-OECD, ואני חייב לומר לכם שאנחנו עושים בדיקה – אין לי עדיין תשובה – מה המשמעות של חקיקה מהבחינה הזאת לחבר המדינות הזה.

ערן ניצן: בכל מקרה, ברור שהסדרת תכנים באינטרנט הוא תחום שנבחן על-ידי גורמים רבים.

ערן ניצן: אבל, החקיקה לגביו במדינות, בוודאי מערביות דמוקרטיות ופתוחות, היא כמעט ולא קיימת, גם בגלל דברים טכניים.

יצחק קדמן: אין לך מושג על מה אתה מדבר.

ערן ניצן: גם בגלל הקושי הטכני שלה, וגם בגלל העובדה שיהיה קשה מאוד לאתר או לקבוע מהם הכללים של כל אתר שעוסק או במין, או באלימות, או בכל אחד מהנושאים הללו.

ערן ניצן: מהטעם הזה אנחנו סבורים שהפתרון כמו שמשרד המשפטים הציג, הוא אכן פתרון שיכול לסייע ולהפחית את הקשיים.

ערן ניצן: לחלופין לדרוש באופן מינהלי שמשרד התקשורת יקבע כללים, לא בחקיקה ראשית, שבהם תתאפשר הדרך לסייע להורים למנוע את החשיפה של הילדים שלהם.

ערן ניצן: בכל מקרה, אנחנו סבורים שבמידה והחקיקה תתקדם, כמו שמשרד המשפטים ציין, אנחנו נצטרך לוועדת שרים לחקיקה.

אמנון כהן: אני מבקש לתקן את מה שהוא אומר.

אמנון כהן: לאחרונה, אישר פרלמנט האיחוד האירופאי - וזה לא מדינת עולם שלישי - בקריאה שנייה את ההצעה להגן על הילדים מפני תכנים בלתי הולמים באינטרנט.

אמנון כהן: בארצות הברית נחקק חוק להגנת ילדים.

אמנון כהן: החוק דורש מאתרי האינטרנט המפרסמים חומרים למבוגרים, להגביל את הגישה לקטינים.

אמנון כהן: זה קיים בעולם - שלא יספר סיפורים.

משה כחלון: עו"ד יורם הכהן הוא בר סמכא בנושא, בבקשה.

יורם הכהן: ברשות

יורם הכהן: כם, אני רוצה להתייחס להיבטים הטכנולוגיים, והחיבור בין הטכנולוגיה למשפט בהיבטים של הצעת החוק הזאת.

יורם הכהן: ראשית, אני רוצה לציין שבנוסף לתפקידי אני גם רשם מאגרי מידע, שזו פונקציה שעל-פי חוק הגנת הפרטיות מטפלת בסוגיות של פגיעה בפרטיות במאגרי מידע, ואני ארצה להתייחס לזה בהמשך.

אריאל אטיאס: היתה הצעה של חבר הכנסת אמנון כהן שתהיה איזושהי ועדה של אנשים בלתי תלויים, שיחליטו מה נכנס ומה יוצא לתוכנה הזאת.

אריאל אטיאס: בסינון הזה יוחלט מה בפנים ומה בחוץ.

יורם הכהן: אני תיכף אתייחס לזה גם ביכולת הרמייה.

יורם הכהן: אבל, אתם צריכים להבין על מה מדובר.

יורם הכהן: מדובר על אתרים שרובם המכריע לא נמצאים בטריטוריה של מדינת ישראל.

יורם הכהן: מדובר על 30 מיליארד עמודים באינטרנט בקצב שגדל בצורה אקספוננציאלית כמו שאנחנו יודעים היום, כך שזה לא אפקטיבי לחלוטין.

יורם הכהן: זה רק יכול לעבוד על-פי איזשהם אלגוריתמים מתמטיים שמתבססים בין היתר על טקסט שמחפש באתרים האלה, או על דברים אחרים, או על הפניות מאתרים אחרים, וזה מה שמלמד את זה.

יורם הכהן: אין ועדת צנזורה שיכולה לקבוע את זה, זה לא אפקטיבי לחלוטין.

יוסי מילר: יש פה טעות טכנולוגית, אתה פה נכנס לתחום שאולי אתה לא בקי בו.

יוסי מילר: אבל, גם אם תיכנס לאתר של משרד האוצר, התוכנה לא תיתן לך לעבור למקום אחר.

יורם הכהן: תאמין לי שאני בקי.

יורם הכהן: אני אומר שזה לא אפקטיבי.

יורם הכהן: עם כל הכבוד לגישה שאני חושב שהיא מציבה בעיה, אין פתרון אפקטיבי לעניין הזה.

יעקב כהן: אין לחלוטין ,בסדר.

יעקב כהן: אבל, 90% אני חוסם?

משה כחלון: אבל, משהו כן אפשר לעשות?

דוידה לחמן מסר: אפשר, וצריך ורצוי.

דוידה לחמן מסר: השאלה היא, באיזה צורה?

חיים רביה: אפשר, צריך, רצוי ונעשה.

יורם הכהן: ונעשה.

יורם הכהן: אני חושב שהמודל שעו"ד לחמן מסר דיברה עליו הוא המודל הנכון.

יורם הכהן: אני כרגע מנסה לגעת בסוגיות שמחברות בין הטכנולוגיה והמשפט, ולא בשאלות החוקתיות שנובעות מהעניין הזה.

יורם הכהן: הנושא השני שאני רוצה לדבר עליו הוא סוגיית הפרטיות שהיא לא עלתה פה, והיא זכות חוקתית שגם אותה צריך לקחת בחשבון.

יורם הכהן: אנחנו מדברים פה על סיטואציה שבה כל המידע שאותם בגירים לצורך העניין שנרשמו עכשיו ומזדהים ביומטרית, כלומר הם מזוהים ברמה חד-חד ערכית הגבוהה ביותר שאפשר, כל המידע הזה נרשם עכשיו אצל ספק השירות, מכיוון שעצם הדרישה לעשות את הדבר הזה כבר מזהה אותך ודאי, וספק השירות באופן טבעי כדי להגן על עצמו מהאחריות הפלילית והאזרחית שנגזרת מהחוק הזה, יהיה חייב לעשות רישום של כל המידע הזה.

יצחק קדמן: עם ערוץ פלייבוי, למה שם הסכמתם לזה?

יצחק קדמן: בדיוק אותו הדבר.

אמנון כהן: הוא אומר רק מה לא, תגיד מה כן.

אמנון כהן: הוא לא אמר כלום.

דוידה לחמן מסר: הוא אמר כן, הוא אמר שאנשים יבחרו בעצמם אם להתקין תוכנה לסינון.

יעקב כהן: יש איסור למכירת אלכוהול לקטין שהוא פחות מגיל 18.

יעקב כהן: האם אתה חושב שבזה שאני לא נותן למכור אלכוהול למי שהוא פחות מגיל 18, הוא לא יכול להגיע לאלכוהול?

יעקב כהן: הוא יכול להגיע.

יעקב כהן: אבל, אני עושה את שלי.

יורם הכהן: אבל, במכירת אלכוהול יש איזושהי הנחה של אפקטיביות של אכיפה.

יורם הכהן: ואני אומר לך, שאין אפקטיביות של אכיפה.

יורם הכהן: יש הנחה שהמחוקק לא משחית את דבריו לריק.

יורם הכהן: אם אתם רוצים חוק שהוא אפקטיבי אז זה לא יהיה אפקטיבי.

יעקב כהן: אני לא יודע מה יותר אפקטיבי.

משה כחלון: תנו לעו"ד הכהן לדבר.

משה כחלון: עו"ד הכהן, אתה יכול להמשיך להיות נאמן לתפקידך ולהביע את העמדה שלך בצורה הכי ברורה.

אמנון כהן: האם אתה יכול להגיד לי מה כן.

משה כחלון: הוא לא חייב, הוא לא הציע את הצעת החוק.

משה כחלון: אתה צריך להגיד מה כן.

יורם הכהן: יש תוכנות סינון שיש להן את כל אותן בעיות.

אמנון כהן: אין בעברית.

יוסי מילר: יש.

יורם הכהן: אני חושב שיש.

יורם הכהן: אבל, אם אין כזה בעברית זה רק מעיד על הבעיה, מכיוון שאתר האינטרנט הזה שאתה מדבר עליו הוא לא ישב בטריטוריה במדינת ישראל שאתה תוכל להגיע אליו, אלא הוא ישב מחוץ למדינת ישראל כמו שעושים כל מיני אתרי הימורים, ואז אתה גם לא תוכל אפקטיבית לזהות אותו.

יורם הכהן: אם זה היה בשטח מדינת ישראל אז אתה יכול לגשת ולהגיע לשרת.

משה כחלון: ומה אם אתה משתלט על מנועי החיפוש?

משה כחלון: סתם שאלה.

משה כחלון: אתה יכול לקנות אותם, להלאים אותם.

יורם הכהן: מנועי חיפוש זה בדיוק אותה בעיה שאמרנו.

יורם הכהן: מנועי החיפוש הם בסופו של דבר ניטראליים.

יורם הכהן: אתה מחפש שם מילים.

יורם הכהן: אני יכול לחפש את המילה מין, ולהגיע מתוך כוונה חיובית או מתוך כוונה שלילית.

יורם הכהן: אתה צריך איזשהו מנגנון של צנזורה.

משה כחלון: אני לא ממליץ להשתלט על מנועי החיפוש, אני רק שאלתי כדי להבין.

יוסי מילר: ברשות היושב ראש, השר והכנסת, אני בכלל לא אגע התחיקתי שאין לי בו ניסיון, ולא בתחום החוקי שגם בו אין לי ניסיון.

יוסי מילר: אני אדבר רק על הנושא הטכנולוגי כי זה מה שאני עושה בעשר השנים האחרונות.

יוסי מילר: אנחנו לא ניכנס לזיהוי ביומטרי כזה או אחר - אני לא יודע אם זו הדרך.

יוסי מילר: אבל, יש בנקים שמגנים על כספי הציבור, ועל הפרטיות שלהם באותה מידה, ואף אחד לא התלונן שמישהו שומר במאגר מידע את הזיהוי של אותם אנשים.

יוסי מילר: יש עוד אתרים של מכירות כמו SSL, שיוצרים את כל התמהיל שקוראים לו אינטרנט בסופו של דבר.

משה כחלון: מר מילר, האם תוכל לפרט את נושא רמות החסימה?

יוסי מילר: כן, אני רק אסיים את הנושא הזה.

יוסי מילר: התוכנה שלנו מאפשרת לחפש גם מילות מפתח בעברית.

יוסי מילר: היא עושה את אותו שכל שעליו דיבר עו"ד כהן.

יוסי מילר: המילה מין היא לא מילה גסה, אבל כשהיא באה עם עוד תוספות כאלו ואחרות, הדף כולו הופך להיות לתמהיל של אתר פורנוגראפי או אתר פוגעני, וגם כאן תהיה שונות בין מגזרים מסוימים שיגידו שזה אתר פורנוגראפי כן או לא, וכך הלאה.

יוסי מילר: אבל, זה דבר שאפשר לכוונן אותו - מה רמת המשקל שאני נותן לכל מילה שהיא מילה שנוגעת בתחום הפורנוגראפי לגבי סרטן או אתר רפואי, או דברים מהסוג הזה, שהתוכנה יוצרת את התמהיל ועובדת גם בעברית.

יוסי מילר: אני לא יודע אילו תוכנות אחרות עוברות, אבל אני אומר שטכנולוגית זה אפשרי.

חיים רביה: איך מצטרפים לשירות שלכם?

יוסי מילר: אינטרנט זהב, בזק בין-לאומי.

חיים רביה: זאת אומרת שהשירות מוצע.

יוסי מילר: השירות מוצע, אבל הוא מוצע במחיר גבוה.

אריאל אטיאס: הוא לא מוצע כברירת מחדל, הוא מוצע.

יוסי מילר: בדיוק.

יוסי מילר: אפשר להוזיל את רמת השירות.

יוסי מילר: היום השירות מחירו עשרה שקלים אצל כל ספקי האינטרנט.

יוסי מילר: עשרה שקלים לחודש.

חיים רביה: מנת פלאפל לחודש כדי להגן על הילדים שלנו.

אריאל אטיאס: השאלה היא, האם יש לך תשובות לטענות שהוא אמר.

אריאל אטיאס: מה עולה, איך עולה, זה כבר עניין של הספקים.

אריאל אטיאס: הוא הביא טענה משמעותית מבחינתו, שאומרת שכמעט אי אפשר לסנן כי זה יהיה מאוד גורף.

יוסי מילר: רמות הסינון נקבעות לפי תמהילים של צרכים.

יוסי מילר: אם אני רוצה לחסום רק פורנוגרפיה יהיה לי מאוד קל ופשוט לעשות את זה.

יוסי מילר: אנחנו מנויים על "רשימות שחורות" שבאו מכל העולם.

יוסי מילר: האתרים הפורנוגראפיים מקוטלגים יום יום, וכל שעה זה משתנה.

אריאל אטיאס: אמרו פה שיש 30 מיליארד דפים, האם אתה יכול לחסום את הכול?

יוסי מילר: לא כל הדפים הם אתרי פורנוגרפיה.

יוסי מילר: זה בערך 10%.

יוסי מילר: התוכנה עושה שני דברים, ולכן אמרתי שזה לא עובד רק על מצב של סינון לפי מילות מפתח, אלא שזה גם רשימה שמקוטלגים בה 90% מהאתרים הפורנוגראפיים שאליהם לא ניתן להגיע באופן טבעי, והם המוכרים גם בישראל וגם בעולם כולו.

יוסי מילר: ויש את אותם אתרים שבלתי אפשרי לזהות אותם בגלל שהם לא מוכרים, והם מנותחים בו זמנית על-ידי תוכנה שלא נמצאת באתר הלקוח, אלא אצל ספקי האינטרנט.

יוסי מילר: התוכנה יודעת לעשות את התמהיל האם האתר הזה מותר לגלישה או לא, באותו זמן.

אמנון כהן: האם להורה יש דרך לחסום אתרים מסוימים שהוא לא רוצה שהילדים שלו יגלשו בהם?

יוסי מילר: יש לו דרך.

אריאל אטיאס: נניח ורוצים לעשות את זה בשרתים אצל הספקים, האם זה אפשרי או לא?

יוסי מילר: היום אנחנו עובדים רק דרך הספקים.

יוסי מילר: שיהיה ברור - התוכנה לא מותקנת באתר הלקוח בכלל.

יוסי מילר: גם בבתי הספר.

יוסי מילר: אנחנו מחזיקים חצי מבתי הספר בארץ יחד עם אינטרנט זהב, מדובר על 1,500 בתי ספר, התוכנה לא מותקנת בשום אתר לקוח.

יוסי מילר: זאת אומרת, לא ניתן לפריצה.

משה כחלון: מר מילר, מה לגבי רמות החסימה?

יוסי מילר: יש ציבור שדורש את שלו.

יוסי מילר: זה משהו שעובד.

יוסי מילר: עברנו על מאות אלפי אתרים ידנית, והם הוכנסו לרשימה לבנה שרק אליה ניתן להגיע.

משה כחלון: וזה לפי הזמנה שלהם?

יוסי מילר: נכון.

יוסי מילר: את הרמה השנייה עשינו יחד עם נטקס.

יוסי מילר: זה מוצר שמיועד לילדים ונוער והוא מקטלג ברשימה לבנה אתרים ישראלים.

יוסי מילר: הרמה השלישית היא הרשימה השחורה כביכול שמונעת גישה לאתרים שליליים.

יוסי מילר: היא עובדת על שתי המובאות, גם על רשימה שחורה של אתרים ב-data base, וגם על ניתוח של מילות המפתח שמופיעות.

יוסי מילר: ברמה הזאת יש לנו שתי רמות.

יוסי מילר: אחת היא קצת יותר מחמירה, והשנייה היא קצת יותר פתוחה.

יוסי מילר: בנוסף, אפשר לכוונן שעונים.

יוסי מילר: למשל, אני לא רוצה שהילד ישתמש באינטרנט בין שעה זו וזאת.

יוסי מילר: את זה עושה הלקוח בלי נגיעה שלנו בכלל.

יוסי מילר: הוא עושה את זה על שרתי הספק בלי קשר למה יש לו במחשב.

יוסי מילר: ניתן לחסום צ'טים, ICQ, מסנג'ר, כמעט כל דבר שיעלה על הדעת ניתן לעשות במוצר.

אריאל פיסצקי: מה שעמיתי יוסי מציין הוא מדויק, כאשר החסימה היא וולונטרית.

אריאל פיסצקי: השרתים נמצאים בבית הספק, כאשר הלקוח בצורה וולונטארית מבקש להגיע אל השרתים האלה.

אריאל פיסצקי: בניגוד לרשת הטלפוניה שבה אני מדבר מנקודה א' לנקודה ב' ועובר במרכזיה מסוימת שאליה אני מחובר באותה רגע, רשת האינטרנט היא כרשת דייגים וכקורי עכביש, ולכן היא נקראת רשת.

אריאל פיסצקי: חיבור מהכול להכול.

אריאל פיסצקי: אין באפשרותי לשים שרת באיזושהי נקודה, ומשם לסתום את כל האינטרנט בצורה גורפת.

אריאל פיסצקי: היכולת לבצע את החסימה הזאת היא קיימת אך ורק בעולם הוולונטארי, ולא בגלל שאני חושש מהמקום של opt in ו-opt out, ולא מהמקום הכלכלי.

אריאל פיסצקי: טכנולוגית כאשר אתה מבקש להיות מחובר לשרת מסוים - בר ביצוע, ואז האינטרנט שלך יהיה מוגבל.

אריאל פיסצקי: הוא לא יכלול את כל הטכנולוגיות האפשריות האחרות כי אתה מגיע לנקודה מסוימת.

אריאל פיסצקי: אם אתה מעוניין בכך, זה אפשרי.

אריאל פיסצקי: אני לא מדבר כרגע על הצורך לייצר תשתיות מרכזיות במקום התשתיות המפוזרות היום במדינת ישראל.

ניר חינסקי: העמדה שאני רוצה להציג פה היא מעורבת מכל מה ששמעתי עד עכשיו.

ניר חינסקי: הבנתי את הרעיון, וגם לפני חודשיים הצגתי לשר במשרדו מה מייקרוסופט עושה בתחום.

ניר חינסקי: מייקרוסופט רואה בזה נושא מאוד חשוב, ולכן היא נותנת גם את האמצעים הטכנולוגיים.

ניר חינסקי: אבל דיברנו פה רק על טכנולוגיות, ומאוד מאוד חשוב להדגיש גם את הנושא החינוכי.

ניר חינסקי: טכנולוגיה יכולה להגיע עד גבול מסוים, ופה נכנס החינוך.

אמנון כהן: שבו נכשלנו כבר מראש.

ניר חינסקי: חבל לוותר על הדבר הזה מראש כי אנחנו באים לתת כלים טכנולוגיים בד בבד עם יכולות חינוכיות שבהן אנחנו צריכים להשקיע כדי להראות מהי גלישה נכונה, ולהסביר את הדברים האלה.

ניר חינסקי: בשביל זה מתקיימות פעילויות כמו יום האינטרנט הלאומי הבטוח, כדי להסביר גם להורים, גם למורים, וכמובן גם לילדים איך צריך לגלוש באינטרנט, ממה צריך להיזהר, מהן הסכנות שטומן בחובו הדבר הגדול והנהדר הזה שנקרא אינטרנט, וכמובן שיש בו גם סכנות.

ניר חינסקי: הגישה היא לתת כלים בד בבד עם חינוך.

משה כחלון: האם זה אקטיבי או פסיבי?

ניר חינסקי: היכולת נתונה בידי ההורים.

משה כחלון: אז זה אקטיבי.

ניר חינסקי: חבר הכנסת אמנון כהן ציין ש-18% מההורים רק חושבים שילדים יכולים להגיע לאתרים פורנוגראפיים, כאשר בפועל 60% הגיעו.

ניר חינסקי: אנחנו נותנים להורה כלי לבוא ולדעת לאן הילד שלו גולש.

אמנון כהן: אילו כלים אתם מייצרים?

ניר חינסקי: יש לנו כלים, אנחנו הראנו את זה גם לכבוד השר.

ניר חינסקי: יש כלי בשטח שנקרא בקרת הורים.

קריאה: רק למשתמשי אקספלורר.

ניר חינסקי: זה לא משנה באיזה טכנולוגיה אתה משתמש.

אמנון כהן: איך אתה מגיע להורים?

ניר חינסקי: התכונה הזאת קיימת במערכת ההפעלה.

ניר חינסקי: מנסים להראות להורים שיש להם את היכולת בבית.

אמנון כהן: ישנם הורים שקונים את המחשב, אבל הם לא מבינים במחשבים שום דבר.

אמנון כהן: איך אתה מגיע להורים כאלו?

ניר חינסקי: קודם כל, התוכנה הזאת היא בעברית מלאה.

ניר חינסקי: צריך להראות את היכולת.

ניר חינסקי: פה אנחנו צריכים לחשוב על דרכים איך להסביר להורים, ואיך ניתן להראות להם שיש להם את היכולת הזאת לוודא לאן הילד גולש.

ניר חינסקי: הכלים כבר קיימים.

אריאל אטיאס: אני רוצה לשאול את ספקי האינטרנט שאלה.

אריאל אטיאס: האם אתם מציעים ללקוחות שיש דבר כזה שנקרא סינון אתרים?

אריאל אטיאס: אתם מציעים.

אריאל אטיאס: האם קרה עם זה משהו מאז שהצעתם?

חיים רביה: יש לקוחות שהם מנויים.

אריאל אטיאס: בכמה אחוזים מדובר?

חייה רביה: אני אינני יודע, אבל אני אספר לכם מה כבר קיים.

חייה רביה: אני לא חושב שמישהו חולק על עמדת המוצא של חבר הכנסת כהן שאומר שצריך למצוא דרך מתאימה ומידתית שתסייע להורים להגן על ילדים.

חייה רביה: אני מסכים איתך לחלוטין, זו אמירה שחוצה אמונה דתית או השקפת עולם חילונית, והיא משותפת לכולם.

חייה רביה: אבל צריך לומר ביושר שאם זה המניע, דרכים כאלה, לא רק דרך אחת, כבר קיימות.

חייה רביה: ברשותם אני אפרט מה כבר קיים היום.

חייה רביה: ראשית, כאשר מנוי מצטרף לספק גישה לאינטרנט, ספק הגישה מחויב מכוח הרישיון להעמיד את המנוי על הסיכונים שנשקפים מהשימוש באינטרנט, לשלוח אליו חוברת או מידע בכתב שיספר לו על כך.

חייה רביה: הספקים עושים את זה, ובמסגרת זה גם מספרים להורים על כלים לבקרה הורית להגנת ילדים מפני חשיפה לתוכן פוגעני.

חייה רביה: מוצעים כמה כלים כאלה.

חייה רביה: למי שקצת מבין טכנולוגיה יש תוכנות כמו אלה שמייקרוסופט סיפרה עליהם, ואף תוכנות המוצעות במחיר אפס, בחינם מוחלט - אף לא שקל אחד כרוך בהפעלתן.

אמנון כהן: ן איך נקראת התוכנה הזאת?

חיים רביה: השם הכולל לתוכנות כאלה זה תוכנות לבקרה הורית.

חיים רביה: למי שפחות מבין או פחות סומך על תוכנות כאלה, ישנם שירותים שמציעים על-ידי כל ספקי הגישה לאינטרנט.

חיים רביה: נטוויז'ין מציעה שירות חודשי כזה במחיר של עשרה שקלים.

חיים רביה: אני לא צוחק כאשר אני אומר שבמחיר של מנת פלאפל, הורה יכול להגן על ילדו.

חיים רביה: ישנם שירותים משני סוגים.

חיים רביה: ישנם שירותים מסוג של רשימה שחורה.

חיים רביה: הווה אומר, מותר לך לגלוש לכל אתר ואתר באינטרנט, למעט אתרים שנחסמו.

חיים רביה: למהדרין יותר, ישנם שירותים שנקראים רשימה לבנה.

חיים רביה: הווה אומר, אינך יכול לגשת לאף אתר באינטרנט, למעט אתר שנבדק מלכתחילה ומותר לך לגשת אליו.

חיים רביה: כל הכלים האלה הם כלים שקיימים כבר כיום.

יעקב כהן: אבל, אתה רואה שזה לא עובד.

חיים רביה: אתם חייבים להבין דבר אחד - זה לא יעבוד אחרת גם אם תעבור הצעת החוק של חבר הכנסת כהן.

חיים רביה: אותם כלים ממש ישמשו גם לסינון לכולם, ולכן זה לא שהצעת החוק תייצר פתאום איזשהו מרחב בטוח יותר - לא ולא.

חיים רביה: במקרה שהיא תעבור, אותם כלים על האפקטיביות שלהם, אפקטיביים או לא, ייושמו לגבי הכלל.

חיים רביה: מי שבאמת רוצה להגן על ילדו, יכול לעשות את זה כבר היום.

יעקב כהן: הבעיה היא שההורים לא מודעים לסכנה.

יעקב כהן: הסקר אומר שבפועל 60% מהילדים אומרים שהם מגיעים לאתרים כאלה.

יעקב כהן: אם 60% מהילדים הצהירו, אז בפועל 80% מהילדים הגיעו לשם, 20% לא אמרו, ו-20% זה חרדים.

יעקב כהן: יש את ההגנות, אבל במציאות זה לא עובד.

חיים רביה: ראשית, אנחנו כותבים להם.

חיים רביה: אני לא יכול להכריח אותם לקרוא.

חיים רביה: שנית, אנחנו היינו מגנים גינוי בוטה הורה שהיה קונה מכונית ונותן לילד שלו את המפתחות להשתמש בה, ומשום מה אנחנו פותרים את ההורים לחלוטין מחובה כאשר הם מתירים לילדים שלהם גישה לאינטרנט.

יצחק קדמן: אבל, אסור לך למכור להורה מכונית מקולקלת בלי בלמים.

חיים רביה: אני מסכים לחלוטין עם דבריו של נציג מייקרוסופט בעניין הזה.

יצחק קדמן: קודם כל, אני רוצה לשים את הדיון הזה קצת בפרופורציה כי בניגוד למה שאמר פה לצערי נציג של ממשלת ישראל, הדיונים האלה נערכים היום בכל העולם, ולא רק באיראן ובסין.

יצחק קדמן: מי שחושב שדיון כזה מראה על חשיכה של החברה, הוא איננו יודע על מה הוא מדבר.

יצחק קדמן: חומר רב מאוד קיים בנושא בכל ארצות העולם המערבי הדמוקרטיות והפתוחות שאין בהן חרדים ולא דתיים.

יצחק קדמן: זה נושא שמעסיק את העולם המערבי כולו.

יצחק קדמן: הניסיון להציג את זה כאילו זה אינטרס חשוך של אנשים מימי הביניים או אנשים שבאים מהשקפת עולם - - -

קריאות: מי אמר את זה?

יצחק קדמן: אמר נציג אחד של הממשלה שאנחנו לא רוצים להיות כמו ארצות חשוכות, לא התכוונתי לא אליך, ולא אל עו"ד לחמן מסר.

יצחק קדמן: זה לא עניין של חשיכה.

דנה נויפלד: אין הסדרה של תוכן.

יצחק קדמן: למה את אומרת שאין הסדרה?

יצחק קדמן: תדעו לכם שהיום הנושא הזה מוסדר בכל מיני צורות, גם בארצות השוק האירופאי המאוחד.

יצחק קדמן: תקראו את החומר שמוציא "נורדיקום", שהוא המוסד הכי גדול שעוסק בתקשורת היום בעולם המערבי בשבדיה - ארץ ליברלית להפליא.

יצחק קדמן: תקראו מה כתוב שם.

יצחק קדמן: הגישה הקיימת היום היא שצריך ללכת למה שקרוי היום multi regulation.

יצחק קדמן: זה אומר שאי אפשר ללכת בנתיב אחד בלבד להתמודד עם הבעיה הזאת, אלא בארבעה נתיבים, ואני אומר מהם.

יצחק קדמן: נתיב אחד הוא חינוך והסברה.

יצחק קדמן: שוב, זה רק נתיב אחד, זה לא בא להחליף את הכול.

יצחק קדמן: שנית, טכנולוגיה.

יצחק קדמן: שלישית, חקיקה.

יצחק קדמן: רביעית, self regulation.

יצחק קדמן: יש איזושהי התחלה באיגוד האינטרנט.

יצחק קדמן: לדעתי, היא לא מספיק מהירה ואינטנסיבית.

יצחק קדמן: תעשיית האינטרנט בהרבה מאוד ארצות הבינה, ואתם יודעים מי עזר לה להבין?

יצחק קדמן: ככל שהתגברו איומי החקיקה עלו היוזמות של הסדרה עצמית מצד החברות.

אמנון כהן: זה מה שצריך, שהם יסדירו.

יצחק קדמן: החברות עצמן הבינו שהן בעצמן צריכות לעשות סייגים.

יצחק קדמן: ועם כל הכבוד להשוואה שההורה הוא זה שצריך לדאוג שהילד שלו שהוא מתחת לגיל המתאים לא ינהג במכונית, צריך להבין שגם אתה היית מתקומם אם ספק מסוים מוכר מכונית ללא בלמים ויגידו שזו אחריות ההורה.

יצחק קדמן: לא, זו גם אחריות של מי שמספק מכונית לא תקינה.

יצחק קדמן: מה שעולה פה זה לא ויכוח בין אלה שהם בעד אינטרנט או נגד אינטרנט, גם לא דתיים נגד חילוניים.

יצחק קדמן: רוב הפניות שמגיעות אלינו הם מהורים חילוניים למהדרין, מפני שבעולם החרדי נמצאו פתרונות.

יצחק קדמן: הם יחסית מוגנים.

יצחק קדמן: חלק מהם החליט לא להכניס אינטרנט הביתה, ואני לא בא לשפוט אותם.

יצחק קדמן: אבל, הם מוגנים.

יצחק קדמן: חלק אחר עשה כל מיני הסדרים ששמענו שאי אפשר לעשות אותם, ואחרי כן התברר שכאשר יש כסף אפשר לעשות הכול.

יצחק קדמן: למשל, הסלולר הכשר.

יצחק קדמן: אם יש לך מספיק קליינטים אפשר לעשות הכול.

יצחק קדמן: לכן דווקא העולם החרדי פחות מוטרד מהעניין הזה.

יצחק קדמן: מי שמוטרד זה העולם החילוני.

יצחק קדמן: אי אפשר לומר שאנחנו נטיל הכול על ההורים - זה לא ילך.

יצחק קדמן: אי אפשר גם לומר שאני אכתוב באותיות קטנות להורה: דע לך שאתה יכול לרכוש תוכנה כזו או אחרת, כאשר ההורה הממוצע והצרכן הישראלי הוא צרכן דפוק, תסלחו לי.

יצחק קדמן: זה פועל גם בעניין הזה.

יצחק קדמן: אי אפשר לסמוך רק על ההורה שיקרא.

יצחק קדמן: אחת החברות התחילה לעשות תשדירי פרסומות שירות בולטים, שבהם פונים להורים באותיות גדולות.

יצחק קדמן: יש התחלה קטנה של העניין הזה.

יצחק קדמן: נציגי המשרד המשפטים, זה לא עניין של חופש הביטוי, כי אם היה אתר באינטרנט שהיה מעז להכחיש את השואה, אתם לא הייתם אומרים שיש פה חופש ביטוי.

יצחק קדמן: יש פה דברים נוראיים.

יצחק קדמן: לפני מספר ימים התפרסם בארצות הברית, לא איראן, לא עיראק ולא בסין, מסמך של ה-FCC (Federal Communications Commission ), שהראה פעם ראשונה בצורה מאוד מדוקדקת קשר בין צפייה בתכנים אלימים, לבין התגברות האלימות.

משה כחלון: האם אנחנו לא יודעים את זה?

יצחק קדמן: מעבר למה שאנחנו יודעים, עכשיו זה מבוסס ומוסמך.

יצחק קדמן: מספר חברי קונגרס פנו ל-FCC, וביקשו את המסמך הזה שייכתב.

יצחק קדמן: אחת השאלות שהם שאלו היתה, האם יש גם בסיס חוקי לחוקק חוקים בעניין הזה, מפני שחופש הביטוי מעוגן בחוקה האמריקאית הרבה יותר מאשר הוא מעוגן אצלנו.

יצחק קדמן: לכן, השאלה הזאת נשאלה.

יצחק קדמן: התשובה היתה חד-משמעית - אם זה ייעשה באופן מידתי, אפשר וצריך לחוקק חוקים.

אמנון כהן: מה אתה ממליץ?

יצחק קדמן: יכול להיות שהחוק איננו מושלם.

יצחק קדמן: אני ממליץ לך קודם כל לא להסיר את ההצעה מסדר היום, כי עצם הנחתה כבר מעוררת דברים שדיברתי עליהם קודם.

יצחק קדמן: יכול להיות שההצעה לא מושלמת, אבל אנחנו מוכרחים לעשות עם זה משהו.

יצחק קדמן: אי אפשר להפקיר את השטח.

דנה נויפלד: הנושא הזה נדון שוב ושוב בבתי משפט בארצות הברית, ושוב ושוב החוקים שנחקקים נפסלים בדיוק מהסיבה הזאת של חוסר מידתיות.

דנה נויפלד: אני מזכירה שמדובר פה על עבירה פלילית על ספקיות האינטרנט שלא יכולות גם לפי כל אנשי המקצוע פה, לחסום בצורה הרמטית את הגישה לאתרים האלה, כך שכאשר מציעים הצעה צריך לשים לב למה מציעים.

דנה נויפלד: זה לא מידתי לקבוע עבירה פלילית כאשר הספקיות לא יכולות לעמוד בזה.

דנה נויפלד: זה נכון שיש דיון אינטלקטואלי בעניין הזה בעולם בשאלה איך ומה הן הדרכים.

דנה נויפלד: אבל, הפתרון הזה הוא פתרון קיצוני לדעת כל הדעות כאשר לא ניתן לעמוד בו.

מיטל גרייבר-שוורץ: כמו שד"ר קדמן, הפתרונות אכן צריכים להיות משולבים עם הפתרונות של חסימה.

אמנון כהן: כולל חקיקה.

מיטל גרייבר-שוורץ: פתרונות לחסימה טכנולוגית מסוג כזה או מסוג אחר כבר קיימים.

מיטל גרייבר-שוורץ: החינוך נעשה אם על ידי מייקרוסופט בשיתוף משרד החינוך ואיגוד האינטרנט הישראלי בשבוע הלאומי לאינטרנט בטוח.

מיטל גרייבר-שוורץ: הם נעשים גם על-ידנו באופן שוטף בבתי הספר.

מיטל גרייבר-שוורץ: אנחנו מנסים להגיע דרך הילדים אל ההורים.

מיטל גרייבר-שוורץ: ניידות של המועצה לשלום הילד יחד עם נציגים שלנו, מסתובבות בבתי הספר, והן מנסות ליידע את ההורים דרך זה.

מיטל גרייבר-שוורץ: הפתרון הנוסף שאנחנו יזמנו לפני כחצי שנה הוא פתרון של הסדרה עצמית שמאגד את כל ספקיות האינטרנט סביב שולחן אחד במטרה למצוא פתרון כמה שיותר מושלם.

מיטל גרייבר-שוורץ: הפתרון המושלם לחלוטין יהיה, שספקיות האינטרנט ייקחו על עצמן באופן וולונטרי.

מיטל גרייבר-שוורץ: הפתרון של הסדרה עצמית מנסה להגיע לפתרונות באמצעות ספקי האינטרנט.

מיטל גרייבר-שוורץ: כלומר, על ידי אנשים שמבינים בתחום ויודעים מה אפשרי, ומה אי אפשר לעשות.

מיטל גרייבר-שוורץ: ד"ר קדמן הציג שהפתרון הזה מתקבל קצת באופן איטי.

מיטל גרייבר-שוורץ: אבל, אני חושבת שפרק זמן של חצי שנה הוא לא כל כך איטי.

מיטל גרייבר-שוורץ: אנחנו עומדים בסוף התהליך, ובתוך חודש-חודשיים אנחנו הולכים להציג איזשהו מסמך הבנות שספקיות האינטרנט ייקחו על עצמן הסכמות ובהן הן יגידו מה הן מוכנות לקחת.

מיטל גרייבר-שוורץ: אנחנו עובדים על זה חצי שנה, ותוך חודש-חודשיים אנחנו עומדים לסיים את זה ולהגיע להסכמות מה הן תיקחנה על עצמן במטרה להגן על הילדים.

משה כחלון: מר גרון, האם ישנו איזשהו פתרון טכנולוגי?

חיים גרון: בעקבות היוזמה של חבר הכנסת כהן, אנחנו התחלנו בתהליך של בדיקה הנדסית האם הפתרון שנקרא בעולם פתרון בשרת, או פתרון אצל ISP, זאת אומרת חסימה אצל ה-ISP, האם הדבר הזה ישים, כי אין לזה הרבה דוגמאות בעולם.

חיים גרון: אני חושב שאין מדינה בעולם שיישמה חסימה גורפת של כל האוכלוסייה שלה, ואחר כך אפשרות לפתוח.

חיים גרון: בדרך כלל, הפתרונות היו בציוד הקצה.

חיים גרון: המודל שאנחנו מכירים כמודל המתקדם ביותר בעולם כיום זה המודל האוסטרלי שבו חייבו את ספקיות האינטרנט לספק לכל האוכלוסייה, לכל הלקוחות, תוכנות חסימה בין בצורה של סי.

חיים גרון: די רום, בין בצורה של אתר באינטרנט שאפשר להוריד ממנו עם עדכונים וכו'.

חיים גרון: יש הצעת חוק גם באוסטרליה דומה להצעת החוק הזאת.

חיים גרון: זאת אומרת, היא מעבירה את האחריות לחסימה על הספק.

חיים גרון: באוסטרליה זה קיים.

אמנון כהן: לא באיראן.

חיים גרון: שם כמובן זה וולונטרי.

חיים גרון: הספקיות חייבות לספק את התוכנה לכל דורש.

חיים גרון: יש גם הצעת חוק ממשלתית או רעיון ממשלתי בעלות של 80 מיליון דולר, אני לא יודע אם אמריקאיים או אוסטרליים, לחלק בחינם לכל האוכלוסייה.

חיים גרון: יש הצעת חוק שדומה להצעת חוק של חבר הכנסת כהן שמעבירה את ה- -

משה כחלון: מר גרון, אנחנו מבקשים שתייחס לפאן הטכנולוגי - זה חשוב.

חיים גרון: בטסמניה שבאוסטרליה נעשה ניסוי, ומתברר שלרעיון של חסימה רחבת היקף בשרתים יש השפעה על הביצועים של האינטרנט.

חיים גרון: הדבר הזה הוא בבחינה.

חיים גרון: אנחנו התנענו תהליך של בחינה בארץ עם כמה ספקי ציוד, ספקי תוכנות, על מנת לבחון את הישימות של הרעיון להטיל את האחריות על ספק האינטרנט, לחסום באופן גורף ולפתוח למי שרוצה לפתוח.

משה כחלון: מתי תקבל את הממצאים?

חיים גרון: אנחנו מעריכים שתוך כחודש נדע הרבה יותר טוב האם הדבר הזה ישים.

חיים גרון: זה תהליך שלוקח זמן, זה לא דברים שנמצאים במדף בהיקפים גדולים.

חיים גרון: בית ספר, ארגון, משרד ממשלתי, כל ארגון כזה שרוצה לחסום - הפתרונות הם די זמינים, אבל לא בהיקפים של חברת אינטרנט שיש לה חצי מיליון לקוחות שצריכה ביום אחד לחסום את כולם, ואז לשאול כל אחד אם הוא רוצה לפתוח.

חיים גרון: הדברים האלה יש להם עלויות, יש להם משמעויות על מהירות הגלישה, על איכות הגלישה וכך הלאה.

חיים גרון: בשביל לתת תשובה רצינית ומוסמכת צריך לעשות את הבדיקה.

חיים גרון: זה לא דבר שהוא נפוץ בעולם, אנחנו פה על קרקע די בתולית בנושא הזה של לשים את אחריות החסימה, ואני לא נכנס כאן לפאן הפלילי, על השרתים של ספק האינטרנט לכל האוכלוסייה.

חיים גרון: זה מחייב בדיקה יסודית, אנחנו עובדים על זה.

חיים גרון: יצרנו את הקשרים גם עם החברה שלך, גם עם חברות אחרות.

משה כחלון: מר גרון, האם אפשר לצמצם את הזמן עד לקבלת הממצאים?

חיים גרון: אני בספק.

משה כחלון: אתה לא יכול לנתק את ההשלכה הפלילית.

משה כחלון: אתה אומר לשים אחריות, אבל אתה לא מתייחס לפאן הפלילי.

משה כחלון: אם אתה שם אחריות אז יש פאן פלילי.

חיים גרון: לא.

חיים גרון: זה התפקיד של המשפטנים, אני לא בכובע משפטי כאן.

חיים גרון: אבל, האחריות בהחלט יכולה להיות אחריות מסוג של best efforts.

חיים גרון: כלומר שהחברות יעשו באופן סביר את המאמץ הסביר לעשות, ולא אחריות מוחלטת, כי ברור לחלוטין שבנושא כזה לא יכולה להיות אחריות מוחלטת.

חיים גרון: אין שום תוכנת חסימה בעולם שחוסמת מאה אחוז של הדברים, ולכן אתה לא יכול להעמיד את הספק בפני סיטואציה שהוא אחראי על משהו שהוא אינו יכול.

חיים גרון: אבל, בהחלט שהוא ישקיע את המאמצים ואת האמצעים.

דינה עברי עומר: יש לנו עמדה, ואני רוצה להתייחס ספציפית גם להצעה שמונחת לפנינו.

דינה עברי עומר: מעבר לעיקרון עצמו של חסימה של קטינים לתכנים בלתי הולמים באינטרנט שכולנו תומכים ברעיון הזה וגם משרד התקשורת, לגבי ההצעה הספציפית הזאת יש בעיות שמצריכות בחינה גם בישימות ההנדסית, ועל זה דיבר עו"ד חיים גרון.

דינה עברי עומר: כמו כן, יש חוסר בהירות במספר היבטים משפטיים מי בדיוק אחראי לסינון, איך זה יבוצע, איך תופעל החסימה, דברים שכרגע לא באים על פתרונם בהצעה אל מול האחריות הפלילית כמובן שצריכים לתת עליהם את הדעת.

דינה עברי עומר: אלה ההיבטים המשפטיים מבחינתו.

דינה עברי עומר: עם זאת, לגבי העיקרון של הגנה על קטינים, ודאי שהמשרד תומך בעיקרון.

משה כחלון: פה לא היתה מחלוקת לגבי הגנה על קטינים.

דוידה לחמן מסר: גם אין מחלוקת על כך שספק אינטרנט יהיה חייב להציע תוכנת סינון לכל לקוחותיו הקיימים והעתידיים, ושאי הצעה שכזאת היא זאת שיכולה להיות למשל סיבה לעבירה פלילית.

דינה עברי עומר: הנוסח לא תואם איתנו, זו היתה החלטת ועדת השרים.

דינה עברי עומר: זה לא בוצע, וחבל.

אתי בנדלר: לגבי ההערה הזאת אני חייבת להתפרץ, עד עכשיו ישבתי בשקט.

אתי בנדלר: כשמבקשים לתאם עם חבר כנסת, אני לא מצפה שחבר הכנסת יתאם איתכם.

אתי בנדלר: אני מצפה שאתם תתאמו עם חבר הכנסת, ולא לחכות לישיבה ואז להגיד: לא תואם איתנו.

אתי בנדלר: זה לא מקובל.

אמנון כהן: זה פורסם לפני שבועיים, יכולתי לשלוח לי איזשהו נוסח.

אמנון כהן: השר דיבר איתי שעושים עבודה מקצועית, אבל מבחינת המחלקה המשפטית לא קיבלתי שום הערה.

דינה עברי עומר: פנינו אליך.

אמנון כהן: למי פניתם?

אמנון כהן: אני רוצה לומר לפרוטוקול שלא פנו אליי, לא קיבלתי שום מסמך.

דוידה לחמן מסר: מציגים מכתב פנייה מפורש אל חבר הכנסת כהן.

דינה עברי עומר: מלשכתו של השר בבקשה לתאם, לבקשתו.

משה כחלון: לאן הוא נשלח?

אמנון כהן: כתוב בו שהוא נשלח אליי.

אמנון כהן: אבל הוא התקבל במשרד התקשורת, אצלי הוא לא התקבל.

לאה ורון: אפשר היה גם להרים טלפון או לברר אם המכתב התקבל.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, מן הראוי שגם אתה תקבל את המכתב.

משה כחלון: מנהלת הוועדה שלנו ששירתה כמנהלת ועדה תחת ניהולו של חבר הכנסת אמנון כהן, אומרת שחבר הכנסת אמנון כהן הוא חבר כנסת מאוד מסודר, ולכן היא קצת מופתעת.

אתי בנדלר: שמענו את חברי הכנסת, וברור לכול שהנושא מחייב תיקון, ולא ניתן להשאיר אותו במצב הנוכחי.

אתי בנדלר: אני גם סבורה שלאור עמדת חברי הכנסת, לא נראה לי שהמגמה תהיה להמתין להסדרה עצמית של הנושא, למרות שייתכן שזה היה הדבר הראוי ביותר.

אתי בנדלר: מאחר וזה נמשך זמן כל כך רב, ולא כל כך ברור איזה סוג של הסדרה תהיה, יש לי הרגשה שאנחנו צריכים ללכת כאן בכל זאת להליך של חקיקה.

אתי בנדלר: השאלה היא, על איזו ברירת מחדל מדובר למעשה?

אתי בנדלר: האם מי שמעוניין בחסימה הוא זה שצריך לנקוט בצעד אקטיבי ולבקש לחסום, או שמא כל הלקוחות והצרכניים יהיו חסומים על ידי ספקי שירותי הגלישה, אלא אם כן יבוא מאן דהוא ויגיד: אנא פתחו את החסימה.

אתי בנדלר: כל אחת מההצעות מעוררת את הבעיות שלה, אבל חברי הכנסת צריכים לשקול היכן יש בעיות יותר מהותיות ויותר קשות.

אתי בנדלר: על פניו מכל מה ששמעתי וקראתי על הדיון לפני כן, נראה לי שהשיטה לפיה מי שלא רוצה להיות חסום הוא זה שיצטרך להזדהות ולבוא ולומר: "אנא שחררו אותי", קיום רשימה כזאת של הלקוחות שמבקשים להשתחרר מהחסימה מעוררת הרבה מאוד בעיות.

אתי בנדלר: קודם כל, העובדה שהרוב יהיו חסומים, יכולה גם להשפיע על מהירות הגלישה כפי שאמר גרון.

אתי בנדלר: אבל, אני דווקא לא רוצה להתייחס לבעיות הטכנולוגיות האלה כרגע.

אתי בנדלר: אני יותר חוששת מקיום רשימות של המבקשים להשתחרר, רשימות של הרגלי הגלישה של אזרחי ישראל, ורשימות של התכנים שהם מבקשים כן לצפות בהן - בעיות שהצביע עליהן בקצרה, ואני חושבת שלא מוצו על ידי ראש הרשות למשפט טכנולוגיה ומידע.

אתי בנדלר: אם אנחנו הולכים לצד של ברירת המחדל של לקוח המבקש שיחסמו אותו, נדמה לי שהבעיות העיקריות שהועלו בקשר אליהן הן שניים: חוסר המודעות של האזרחים, או חוסר התגובה שלהם לאחד מהמסמכים שנשלחים אליהם בין אלף המסמכים האחרים, לחתום במקום מסוים או אחר אם הם רוצים איזושהי חסימה, וההיבטים הכספיים.

אתי בנדלר: כלומר, העלות של זה שהיא אומנם לא מאוד גבוהה, אבל היא עדיין משמעותית בכל זאת כשהאינטרנט הופך להיות מצרך כמעט יסודי, והשאיפה שלנו ששירותי המיחשוב בכלל יהפכו לחלק מהסל הבסיסי בכל בית.

אתי בנדלר: נדמה לי שאפשר למצוא איזושהי דרך בכל זאת שתגשר על הפערים האלה בלי להיכנס לקשיים המאוד גדולים של ברירת המחדל הכללית שכולם ברשימת החסומים, אלא אם כן הם מבקשים להשתחרר.

אתי בנדלר: אני חושבת שאם החוק יחייב את ספקי שירות הגישה לדרוש התייחסות מפורשת מכל לקוח, בדרך שהשר ייקבע בתקנות איך יקבלו את הנושא הזה כך שזה לא יהיה אגב חתימה על אלף טפסים אחרים שאמרו לו לחתום עליהם, אלא ממש התייחסות מפורשת, מודעת, אקטיבית, פוזיטיבית לנושא הזה, ואסור יהיה להם לתת שירות ללא התייחסות מפורשת כזאת, והשר יקבע תקנות בקשר לעניין הזה - זה יכול להיות היבט אחד.

אתי בנדלר: מתן שירות כזה ללא התייחסות מפורשת תהווה עבירה פלילית, מצד אחד.

אתי בנדלר: מצד שני, פיזור הנזק.

אתי בנדלר: דהיינו, צרכן, לקוח, שמצטרף לשירותי חסימה כאלה, לא ישלם עבור השירות הזה סכום העולה על הסכום שמשלם מי שאיננו מצטרף לשירות הזה.

אתי בנדלר: דהינו, שלא תהיה לו עלות נוספת.

אתי בנדלר: העלות הזה של זה תפוזר בין כלל הצרכנים.

אתי בנדלר: נדמה לי שזה יכול להוות איזושהי התקדמות בנושא הזה.

אתי בנדלר: זו ההצעה שאני רציתי להביא בפני חברי הכנסת, ואני אשמח לשמוע התייחסות לנושא.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אדוני השר, בבקשה.

אריאל אטיאס: אדוני היושב ראש, חברי הכנסת, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, אני חושב שאין ויכוח שהנושא הוא חשוב לכלל אזרחי ישראל.

אריאל אטיאס: זה בכלל לא קשור לסקטור או למגזר כזה או אחר.

אריאל אטיאס: אני חושב שההיבט המשמעותי שלא ניתנה עליו הדעת כאן, זה שאנחנו נמצאים קרוב קרוב לעולם ההתלכדות.

אריאל אטיאס: זה אומר שהפלטפורמה של הטלוויזיה נכנסת למחשב, למסך של האינטרנט.

אריאל אטיאס: כבר היום במסכי המחשבים ניתן לראות ערוצי טלוויזיה.

אריאל אטיאס: זה הולך לגדול הרבה יותר.

אריאל אטיאס: מי שמתעסק בשיווק של זה, יודע שלפחות בשנתיים הקרובות בחלק מהמקומות בעולם ימכרו טלוויזיה שתהיה עם מסכי פלזמה בסלון, ובעזרת השלט ניתן יהיה לעבור לאינטרנט.

אריאל אטיאס: הציגו לי את זה.

אריאל אטיאס: זה יגיע גם לישראל.

אריאל אטיאס: כלומר, אנחנו לא יכולים להתייחס לאינטרנט ולמחשב כאל משהו שהוא למשרד של הבית, וכאילו זה עולם אחר.

אריאל אטיאס: אם אנחנו רוצים להקדים רפואה למכה, ואנחנו כבר בתוך המכה, אנחנו צריכים להתייחס למחשב כאל טלוויזיה לכל דבר ועניין.

אריאל אטיאס: באחת הקדנציות הקודמות עבר חוק ברוב מכריע שאוסר על חברות הכבלים והלוויין לשדר את ערוץ פלייבוי שרצו להכניס לארץ.

אריאל אטיאס: בג"צ פסל את החוק במסגרת חופש הביטוי.

אריאל אטיאס: בסדר, אנחנו מכבדים את בג"צ.

אריאל אטיאס: אבל, אותו בג"צ קבע בהרכב של 11 שופטים שזה כמעט כמו איזה בת-קול ואי אפשר לערער על זה, שיש לזה מגבלות שאפשר לשדר את זה רק מעשר בלילה, ורק עם קידוד שבו יש פרטים, אין דבר כזה שלא יהיו פרטים.

אריאל אטיאס: כלומר, ספק הטלוויזיה או אותה פקידה שמקבלת את החומר יודעת שאותו פלוני אלמוני רוצה עכשיו לצפות בתוכן הזה.

אריאל אטיאס: זה לא עניין של השקפת עולם, אלא זה עניין של עבודה.

אריאל אטיאס: תוכן זה תוכן באשר הוא.

אריאל אטיאס: זה בכלל לא חשוב באיזה פלטפורמה רואים את זה, האם על פלזמה בסלון או על מחשב ב-17 אינטש, או 24 אינטש בחדר.

אריאל אטיאס: אני רוצה לתת לכם נתונים ממחקר שנעשה על ידי אוניברסיטת תל-אביב וחיפה, נתונים שהתחיל להציג חבר הכנסת כהן.

אריאל אטיאס: זה לא מחקר שאנחנו עשינו.

אריאל אטיאס: זה פורסם ב"ידיעות אחרונות" על שני עמודים.

אריאל אטיאס: 60% מילדי ישראל גולשים באתרים פורנוגראפיים ללא ידיעת הוריהם.

אריאל אטיאס: כלומר, זה רק מה שהם אמרו.

אריאל אטיאס: 24% נחשפים לפדופיליה, 18% מההורים לא מודעים שהילדים שלהם נכנסו לשם, 40% מהילדים נותנים פרטים למבוגרים.

אריאל אטיאס: שנתיים קדימה מהיום, כל זה יהיה בפלזמה שבסלון.

אריאל אטיאס: אנחנו יכולים לעצום עיניים ולהגיד חופש המידע.

אריאל אטיאס: אנחנו בעד חופש המידע, ואנחנו בעד האינטרנט.

אריאל אטיאס: אם אתם שואלים אותי אז לא רק פורנוגראפיה.

אריאל אטיאס: בארצות הברית ישנו הסיפור של ההימורים, וצריך להכניס לשם את כל העניינים של הטרור, ושל השנאה והאלימות.

יצחק קדמן: עידוד להתאבדות.

אריאל אטיאס: גם הנושאים האלה.

אריאל אטיאס: בהערת סוגריים אני חייב לומר שזהו לא חוק לחרדים.

אריאל אטיאס: לרוב החרדים אין בכלל אינטרנט בבית.

אריאל אטיאס: אנחנו מוגנים.

אריאל אטיאס: החוק הזה הוא לעם ישראל, הוא לא לחילונים ולא לספרדים ולא לאשכנזים.

אריאל אטיאס: כשנולד האינטרנט לא חשבו על זה.

אריאל אטיאס: אבל, זה לא הדבר היחידי שלא חשבו עליו.

אריאל אטיאס: משטרת ישראל הקימה לפני חודשיים יחידה עם 200 שוטרים שמתעסקים עם הסיפור הזה של לצוד אנשים באינטרנט.

אריאל אטיאס: בשבוע שעבר התפרסמה כתבה בערוץ 2 על בחור בן 30 נשוי, ואשתו בהיריון, שהתחזה באינטרנט.

אריאל אטיאס: האם הוא התחזה ב-YNET?

אריאל אטיאס: הם הולכים לאתרים האלה ומתחילים לצוד אנשים.

אריאל אטיאס: האם אנחנו לא יכולים לתת תרופה למכה?

אריאל אטיאס: אם תבינו עד כמה הנושא הזה חשוב, תבינו למה צריך ללכת על הנושא הזה בצורה טיפה יותר חריפה.

אריאל אטיאס: כולנו אמונים לקבל את דעת בג"צ גם אם אנחנו אוהבים אותה וגם אם אנחנו לא אוהבים אותה.

אריאל אטיאס: אותו בג"צ קבע שהתוכן יהיה מוגבל כברירת מחדל, ומדובר על פורנו רך אם אנחנו נקרא לזה בשפה שבג"צ קבע.

אריאל אטיאס: כל זה מעשר בלילה, רק עם קידוד עם כל הפרטים.

אריאל אטיאס: לגבי המידתיות - נפגשתי באריכות עם המשנה ליועץ המשפטי הגברת דידי לחמן מסר.

אריאל אטיאס: אני חייב להגיד לכם שהנושא הזה חשוב לה, הוא מעניין אותה מאוד, והיא חרדה לסיפור הזה.

אריאל אטיאס: אלא מה?

אריאל אטיאס: יש ויכוח רעיוני האם אנחנו הולכים בקטע של האינטרנט ככה בשוליים, או שאנחנו שמים את הבעיה על השולחן ומנסים לפתור אותה.

אריאל אטיאס: אין מחיר לילדי ישראל, אין מחיר לילד שנחשף ונפגע, ולפעמים ההורים עולים על התוצאה של זה רק בגיל 18, למרות שבגיל 10 היו עם הילד בעיות.

אריאל אטיאס: זו החברה שלנו, ואנחנו צריכים לעשות מאמץ עילאי.

אמנון כהן: כמה עולה לשקם אותו, אם בכלל?

אמנון כהן: זו נפש פגועה.

אריאל אטיאס: נכון.

אריאל אטיאס: גם אם זה לא מאוד מידתי - לא נורא.

אריאל אטיאס: מדובר בילדי ישראל, מדובר בחיים שלנו.

אריאל אטיאס: המדינה הזאת עושה מעצרים מינהלים בשביל למנוע פיגוע.

אריאל אטיאס: לוקחים לאדם שמתכוון לפגוע את החירות שלו ואת החופש שלו.

אריאל אטיאס: אנחנו יודעים שאנשים נותנים מידע לבנקים, והם נותנים מידע כאשר הם נכנסים לערוצי הטלוויזיה הרב-ערוצית.

אריאל אטיאס: בסיפור הזה אנחנו צריכים לנקוט כבית שמאי ולא כבית הלל, ולא בקריצת עין.

אריאל אטיאס: חברות האינטרנט מיידעות את הלקוחות.

אריאל אטיאס: אבל, למה זה לא קורה?

אריאל אטיאס: אמרה היועצת המשפטית שזה חלק מערימה של סעיפים שהם צריכים לחתום עליהם.

אריאל אטיאס: אבל, אני ראיתי שזה נשלח בנפרד, אבל זה רק מסייע לטענה שלי.

אריאל אטיאס: ההורים הממוצעים שגרים בעיקר בפריפריה לא מודעים לשאלה מה זה אינטרנט, ואיך בעזרת כלי קטן מגיעים לאוקיינוס של מידע.

אריאל אטיאס: הם לא מודעים לזה, אין להם מספיק הבנה.

אריאל אטיאס: הילדים יודעים הרבה יותר מההורים מה זה.

אריאל אטיאס: ישנם ילדים בגילאים 5 - 7, שעושים בית ספר להורים שלהם באינטרנט.

אריאל אטיאס: כשההורים מקבלים אז הם לא מבינים, הם חושבים שהכוונה לדברים כאלה ואחרים.

אריאל אטיאס: אם הם יעשו חסימה, אז הילד יוכל לעקוף את זה בעקיפה קטנה משום שילד בבית ספר סיפר לו איך עושים את זה.

אריאל אטיאס: זה נכון שאין חסימה הרמטית.

אריאל אטיאס: יש במדינת ישראל חוקי תנועה וזה לא הרמטי.

אריאל אטיאס: יש חוקי בנייה, יש אין ספור חוקים, וזה לא הרמטי.

אריאל אטיאס: אבל, האם נשאיר את זה כך?

אריאל אטיאס: הסדרה עצמית לא תלך בסיפור הזה.

אריאל אטיאס: הסיפור הזה הוא חוצה מחנות.

אריאל אטיאס: אמר לי אחד מחברי הכנסת שנוכחים כאן, שחברת הכנסת זהבה גלאון שהיא לא חשודה ביחס שלה לבג"צ, תומכת בעניין הזה בכל פה.

אריאל אטיאס: תודה רבה.

משה כחלון: אדוני השר, תודה רבה.

אמנון כהן: אדוני היושב ראש, אני מבקש שתקשיב ותיתן לי תמיכתך כי אני צריך את התמיכה שלך.

אמנון כהן: אנחנו נמצאים פה בבית המחוקקים, ואנחנו מכבדים את משרדי הממשלה השונים.

אמנון כהן: הם יעשו את העבודה שלהם, ואנחנו נעשה את העבודה שלנו.

אמנון כהן: לא פעם העברתי חקיקות בניגוד לכל החלטות ממשלה ולכל משרדי ממשלה - אני יודע לעשות את זה.

אמנון כהן: יש לי הבנה בחוק הזה מקיר לקיר.

אמנון כהן: אני לא צריך את השרים ולא את משרדי הממשלה.

אמנון כהן: הם כותבים לי פה "תתאם", אבל אין פה שום הצעה קונקרטית מצידם.

אמנון כהן: כתוב רק "תתאם", מה זה "תתאם"?

אמנון כהן: תביאו לי החלטה.

אמנון כהן: הרעיון שלי הוא לשמור על ילדי ישראל, ואת זה אני אעשה.

אמנון כהן: החקיקה הזאת תעבור תוך שבועיים, אלא אם כן המפעילים והספקים יבואו ויגידו שישנה הצעה יצירתית.

אמנון כהן: אני אמתין להצעה שלהם שבועיים ימים, אני אדם פתוח.

אמנון כהן: המוטו שלי הוא אחד - מה שמעניין אותי הוא שלום ילדי ישראל.

אמנון כהן: אתם אנשי המקצוע והטכנולוגיה, ואני מציע לכם לעשות שימועים ולעבוד יום וליל, תראו איך זה עובד בעולם.

אמנון כהן: אני רוצה לשמור על ילדי ישראל.

אמנון כהן: אם לא תעשו את זה, החקיקה שלי עוברת עוד שבועיים, כולל קריאה שנייה ושלישית, והכול.

אמנון כהן: אני מבטיח לכם שזה יעבור.

אמנון כהן: אני לא רוצה היום הצבעה.

אמנון כהן: אני שבע כבר מסיפורים.

משה כחלון: חבר הכנסת, תודה רבה על הדברים שיצאו מהלב, ואני מקווה שהם גם נכנסו אל הלב.

משה כחלון: אני מתכוון להיענות חלקית לבקשה של חבר הכנסת אמנון כהן.

משה כחלון: חלקית זה להביא את זה להצבעה.

משה כחלון: אני לא יודע מה תהיינה התוצאות.

אמנון כהן: אני אחראי על התוצאות.

משה כחלון: אני חושב שהיה היום דיון ממצה.

משה כחלון: שמענו פה באריכות את כל הגורמים הרלוונטיים.

משה כחלון: הוצפו כאן בעיות לא קלות.

משה כחלון: אבל, אני מניח שתוך שבועיים אפשר יהיה לקבל פתרונות.

משה כחלון: מר גרון, אתה האיש המרכזי בעניין בפאן הטכנולוגי בנוסף לחלק המשפטי.

משה כחלון: גם אם יהיו לך אפילו ממצאים חלקיים, אנחנו נשמח לקבל אותם.

משה כחלון: כפי שאמרתי, אני חושב שהיה פה דיון רציני, מעמיק וחשוב.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן, אני אקיים פה דיון בעוד שבועיים, ואני מקווה שאז נוכל כבר לסיים אותו.

משה כחלון: אני לא רואה סיבה לא לקיים הצבעה בעוד שבועיים.

משה כחלון: הממשלה יכולה להתנגד, היא יכולה לתמוך.

משה כחלון: רבותי בעלי המקצוע, גם אם יש לכם הצעות או פתרונות אפילו חלקיים, אנחנו נשמח לקבל אותם.

משה כחלון: תודה רבה אדוני השר, תודה רבה חבר הכנסת כהן.

אמנון כהן: תודה רבה, אדוני היושב ראש.

משה כחלון: הישיבה נעולה.