ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 89, 2007-05-14 09:30

מיכאל נודלמן: אני פותח את ישיבת ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות.

מיכאל נודלמן: הנושא בנו אני דנים, מצוקת העולים דיירי שכונות הבנייה הקלה, כבר נדון בוועדה.

מיכאל נודלמן: שמעתי ברדיו שיש כאלה שפנו לבית-המשפט המחוזי בירושלים ואני חושב שטוב עשו הפונים.

אלכס מרגולין: כמו שכתבנו במסמך הזה, היינו רוצים שההנהלה תשמע את עמדת הגורמים הרלוונטיים שמבינים בתחום מבחינה מקצועית, כי המצב הוא שמבחינת המקלטים – אין ממ"דים או מקלטים או מרחבים מוגנים אחרות אלא יש מקלטים ציבוריים.

אלכס מרגולין: בחלק מהשכונות המצב סביר מבחינת מצב המקלטים ובחלק פחות כי המקלטים משמשים לגני ילדים, לבתי כנסת וכולי.

אלכס מרגולין: זה היבט אחד.

אלכס מרגולין: ההיבט השני הוא שמבחינת מיגון הבית והסיכון של הבית הזה במקרה של פגיעה חס ושלום, לא שאני מומחה או מבין בזה משהו, אבל נראה שהבית הזה נמצא בסיכון מוגבר לעומת בית רגיל.

אלכס מרגולין: בשדרות יש שתי שכונות כאלה אבל אנחנו לא יודעים בדיוק את הסטטיסטיקות של הפגיעות ואני לא חושב שצריך לחשוף את זה או לדבר על זה אבל הדברים ידועים.

אלכס מרגולין: אם מדברים על כך שיש סיכון במקומות אחרים, צריך לחשוב לפחות מבחינת הטווח הארוך.

מיכאל נודלמן: מה עם מקלטים?

אלכס מרגולין: בכל שכונה יש מקלטים ציבוריים.

אלכס מרגולין: בערד למשל המצב יותר סביר כי המרחק בין הבתים בקצוות למקלט מאפשר להגיע תוך חמש דקות למי שהולך מהר.

אלכס מרגולין: זה כמובן לא לפי הערכה מקצועית.

אלכס מרגולין: מצב לא סביר הוא כאשר המקלטים האלה תפוסים ומשמשים למטרות אחרות.

אלכס מרגולין: בשכונות האלה אין מבני ציבור ולכן אין היכן לפתוח גן ילדים או מוסד אחר, כך שיש מקלטים שמהווים גן ילדים.

מיכאל נודלמן: אני מכיר את זה.

מיכאל נודלמן: כשרוצים לפתוח חוג, הולכים לעירייה ומבקשים לקבל מקלט שם נפתח את החוג.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים להעלות את הנושא הזה מול העירייה ולטעון שמשתמשים בעירייה לא בצורה נכונה.

אלכס מרגולין: הבעיה היא לא תפיסת המקלטים.

רונית בריק: העליתם כאן כמה נושאים שקשורים למקלטים ולמיגון.

רונית בריק: נתחיל קודם כל בהקמת השכונות האלה שהייתה בנוהל מזורז והיא קיבלה פטור מממ"דים.

רונית בריק: זו הייתה החלטה וכך הקימו את השכונה מתוך ראייה שהבנייה היא בנייה זמנית.

רונית בריק: לפי מה שאני יודעת, אין בטווח של שבעה קילומטרים שכונות כאלה.

רונית בריק: דיברתי אתמול עם מהנדס עיריית שדרות והוא אמר לי שאצלו בעיר אין מבנים כאלה.

פבל שוסטר: אזור נתיבות.

רונית בריק: נתיבות עדיין לא הוגדר.

פבל שוסטר: בשדרות בוודאות יש שתי שכונות.

רונית בריק: בדקתי.

רונית בריק: אם תאמרו לי היכן, אנחנו נבדוק.

רונית בריק: לעניין של הטיפול במקלטים והשימוש במקלטים.

רונית בריק: הטיפול במקלטים והאחזקה שלהם, הכול באחריות הרשות המקומית.

רונית בריק: אנחנו כפיקוד העורף מעודדים שימוש דו-תכליתי.

רונית בריק: זה שלוקחים מקלט והופכים אותו לגן ילדים, למתנ"ס או למועדון, אנחנו מעודדים את זה כי זה מבטיח את זה שהמקלט יהיה במצב תקין, במצב טוב ומתפקד.

רונית בריק: כל השימושים שאושרו הם כאלה שאם יש מצב חירום, אפשר לבוא ולפנות את המקלט.

רונית בריק: אם יש מצב כזה שאי אפשר לפנות, צריך לחזור לעירייה ולומר לה שכאן יש משהו שאי אפשר לפנות אותו ונא להוציא את מי שמשתמש במקלט.

פבל שוסטר: באשקלון במקלט הוקם בית כנסת.

רונית בריק: זה משהו שאפשר לפנות.

רונית בריק: בקריית שמונה ובמעלות יש מקומות שהפכו מקלטים לבתי כנסת.

רונית בריק: זה קיים.

פבל שוסטר: במקרה חירום לא נותנים להתקרב למקום הזה.

רונית בריק: אם יש בעיה מקומית, צריך לפנות לרשות כי היא זו שמשכירה את המקום לבית הכנסת והיא צריכה בחוזה לסכם מולם מה התנאים להשכרה.

מרינה סולודקין: את שולחת אותנו כל הזמן לעירייה.

רונית בריק: החוק הוא משנת 1951 והוא מטיל את כל האחריות על העירייה.

אלכס מרגולין: ההסתכלות הייתה, כאשר הקימו את השכונות האלה, שזו תהיה בנייה זמנית.

אלכס מרגולין: זה מנוגד לגמרי לעמדת משרד השיכון ושאר משרדי הממשלה, שהעמדה שלהם היא שזה דיור ל-50 שנים לפחות.

רונית בריק: זה מה שהיה עת הקימו את המבנים, אבל יכול להיות שהדברים השתנו.

רונית בריק: כשזה הוקם, זו הייתה המחשבה.

רונית בריק: לגבי הפערים.

רונית בריק: בכל המדינה יש פער מקלוט.

רונית בריק: בשליש מהבניינים במדינה הם בכלל ללא ממ"ד, בלי מקלט ובלי שום פתרון.

רונית בריק: נכון שהבעיה חמורה יותר היכן שיש בנייה קלה כי עדיין מבנה שבנוי מבלוקים ובטון הוא יותר טוב ממבנה שבנוי בבנייה קלה, אבל הבעיה קיימת בעוד מקומות.

רונית בריק: אם מחליטים שרוצים למגן את זה, צריך מישהו לתקצב את זה ולהחליט שרוצים לבנות לאנשים האלה חדר ביטחון.

אלכס מרגולין: מה קורה לגבי שדרות?

רונית בריק: יש החלטה של ראש-הממשלה שאומרת שמוסיפים לכל הבתים בישובים, בעוטף עזה, ממ"ד.

רונית בריק: אנחנו כרגע עובדים על זה יחד עם משרד השיכון.

רונית בריק: עברנו בשדרות ולא ראינו בניינים כאלה.

רונית בריק: אם נמצא אותם, כל המבנים בשדרות יטופלו וזה לפי החלטת ממשלה.

רונית בריק: אם יהיה מבנה כזה שהוא בבנייה קלה, הוא יקבל את הממ"ד כמו שיקבל כל בניין אחר שאין לו מקלט.

אלכס מרגולין: חדר בחצר.

רונית בריק: לא בחצר אלא חדר שיתחבר באיזושהי דרך למבנה הקיים.

מיכאל נודלמן: כאמור, הישיבה הזו היא ישיבת המשך לישיבה קודמת שהתקיימה בוועדה.

מיכאל נודלמן: בישיבות הקודמות אמרנו שהאנשים יכולים לפנות אל משרד השיכון כדי לברר את מצב הבנייה ואני יודע שאכן כמה דיירים פנו אליכם.

מיכאל נודלמן: השאלה היא כמה אנשים פנו אליכם.

יוסף מנור: אנחנו מדברים על משכנתאות או על מצב הבתים?

מיכאל נודלמן: על מצב הבתים.

מיכאל נודלמן: דיברנו על כך שהבנקים ייתנו כסף כדי לערוך בדיקת מצב.

יוסף מנור: זה לא משרד השיכון אלא זה משרד האוצר.

יוסף מנור: זו ועדה במשרד האוצר.

לירן שטרן: בהתאם לסיכום פנו אלינו דיירים שגרים בשכונות של הבנייה הקלה.

לירן שטרן: לפני זמן קצר קיבלנו את הרשימות והעברנו אותן לכל הבנקים כדי שיכינו לוועדה בין-משרדית לצורך דיון במקרים הללו כמצורפת לזה חקירה כלכלית וקירה סוציו-אקונומית.

לירן שטרן: הבטיחו לנו שזה אכן יגיע אלינו.

מיכאל נודלמן: כמה זמן הם צריכים לחכות?

לירן שטרן: אם אני לא טועה, קיבלנו לפני שבועיים-שלושה קיבלנו את הרשימות האלו.

לירן שטרן: הבנק פונה אל האנשים שברשימה, הוא מבצע חקירת יכולת כלכלית ואני מניח שתוך מספר שבועות זה יגיע לדיונים בוועדה הבין-משרדית.

אלכס מרגולין: יש דבר אחד שאני יכול לבקש ברמה של בקשה.

אלכס מרגולין: יש כאן מכתבים מהגלגול הקודם מהבנקים והם מציעים בין היתר הארכת זמן פירעון ההלוואה, שזה בסופו של דבר בעצם רק מגדיל את סכום ההחזר.

אלכס מרגולין: אנחנו מבקשים שבשלב זה או בכלל הדבר הזה לא יוצע, אלא מה שיוצע זו הפחתת ריבית, כי זה מרתיע מאוד את הדיירים ובסופו של דבר זה פוגע כי אנשים רואים בנו אחראים לזה למרות שזה לא נכון.

אלכס מרגולין: שאלנו האם אפשר להכין מודעה רשמית מטעם הוועדה הבין-משרדית לדיירי הבנייה הקלה עם הסיכום הזה ואנחנו וגורמים אחרים נפיץ את זה בתיבות הדואר וזה יהיה חתום בחתימה של גורם רשמי, כך שלא יהיה מצב לא סביר שמעבירים את הרשימות דרך עמותה פרטית שזה לא המצב הטוב ביותר.

לירן שטרן: כל זכאי משרד השיכון – ביניהם דיירי הבנייה הקלה - שלקח הלוואה תקציבית, זכאי על פי חוק לפנות לוועדה.

לירן שטרן: זה לא דבר שאנחנו יזמנו אלא זה על פי חוק הלוואות לדיור.

לירן שטרן: במקרה הזה קיבלנו פנייה להתחשב בצורה מיוחדת בהתאם לבקשה שלכם.

לירן שטרן: אפשר ליידע כל זכאי שהוא יכול לפנות לוועדה.

אלכס מרגולין: אתם יכולים להכין מודעה רשמית?

אלכס מרגולין: אנחנו נצלם אותה וכל ההוצאות יהיו עלינו.

לירן שטרן: על פי חוק כל אזרח זכאי לפנות לוועדה.

מיכאל נודלמן: משרד השיכון, אני זוכר שבישיבה הקודמת ביקשנו חוות דעת של מכון התקנים לגבי הבנייה הקלה.

יוסף מנור: חוות הדעת צריכה להגיע אלינו בימים אלו.

יוסף מנור: מהדיווח שקיבלתי, הדוח שלהם כמעט מוכן.

יוסף מנור: ברגע שהדוח יגיע, אנחנו נפיץ אותו.

מיכאל נודלמן: זה לוקח זמן רב.

יוסף מנור: הם עשו עבודה יסודית.

יוסף מנור: אני מעריך שתוך שבוע-שבועיים הדוח יגיע.

יוסף מנור: הבדיקות בשטח נגמרו ועכשיו הם כותבים את הדוח.

פבל שוסטר: אנחנו עמותה שהגישה את הפנייה ב-9 בנובמבר 2006 והפנייה הייתה בפני בית-המשפט המחוזי בבאר-שבע.

פבל שוסטר: בינתיים נקבע לנו דיון ראשון ב-17 ביוני.

פבל שוסטר: מאחר שעד עתה כלום לא עזר, הלכנו בדרך שלנו והגענו לבית המשפט.

פבל שוסטר: ביקשנו לקבל את החומר ממכון התקנים, אבל גם לא נענינו.

פבל שוסטר: בשנת 2004-2005 קיבלנו דוח שהועברו למשרד השיכון כ-100 מיליון שקלים לשיפוץ הבתים האלה ואנחנו רוצים לבדוק מה עשו עם הסכום הזה.

פבל שוסטר: לפני חודש וחצי עשו ריסוס אבל הטרמיטים התחילו להתרבות ולהתחזק.

פבל שוסטר: יש לנו צילומים שגם אותם נצרף לתביעה.

פבל שוסטר: הודיעו לדיירים שבתאריך מסוים עליהם להתפנות מהבית לשמונה שעות לצורך הריסוס, אבל יש לנו תמונות שהדיירים נמצאים בביתם ומסתכלים איך נעשה הריסוס.

פבל שוסטר: שאלתי אצל המדביר מה הוא עושה והוא אמר לי שזה רק לתת לאנשים הרגשה שעושים משהו.

פבל שוסטר: יש לי מכתבים, יש לי הקלטות ויש גם אנשים ששמעו את זה.

יוסף מנור: אנחנו עכשיו בתחילת המהלך של הדברת המבנים נגד טרמיטים כאשר אנחנו עושים שתי פעולות: פעולה אחת, הדברה חיצונית כי הטרמיטים חיים בחוץ, הולכים ובאים לתוך הבניין, שזה בעצם אמור להרוג את הטרמיטים כדי שהם לא ייכנסו.

יוסף מנור: כבר ריססנו כאלף יחידות דיור, מתוך ה-3,000 שאנחנו מתכוננים לרסס.

יוסף מנור: במקביל אנחנו מתחילים עכשיו בפעולה של החלפת אלמנטים פנימיים נגועים ואת זה עשינו בחלק קטן של הבתים ואנחנו מתארגנים לנושא הזה כרגע במכרזים כדי לעשות זאת ביתר הבתים.

יוסף מנור: כאן לא מדובר ב-3,000 בתים אלא במספר קטן יותר של בתים שנגועים מבפנים.

יוסף מנור: לפי התוצאות כרגע ולפי דברי המומחים שלנו, בכל מקום שעשינו את ההדברה, האכילה של הטרמיטים את העץ נעצרה.

יוסף מנור: אני לא יודע על מה מדבר האדון, אבל זה נעצר והטיפול הזה בהחלט יעשה את שלו.

פבל שוסטר: אנחנו שולחים את החומר למשרד הבריאות.

אורי שלום: אנחנו לא עושים בקרה על מה שעושה משרד השיכון כי זה שטח פרטי, אלא אנחנו עושים את הבקרה בשטחים ציבוריים.

אורי שלום: מן הסתם, כאשר יש חילוקי דעות בדברים כאלה, צריך גורם בלתי תלוי שבאמת יבדוק ויראה אם ההדברה טובה או לא טובה, כי יש להם את המפקחים שלהם, יש את האנשים שעושים את העבודה, אבל הוויכוח הזה ימשיך עד שלא תהיה ביקורת בלתי תלויה שתקבע מה טיב ההדברה.

מיכאל נודלמן: אם יש בעיות, למה אתם לא פועלים לפי המלצות המשרד להגנת הסביבה?

יוסף מנור: בכל שיטת התכנון והביצוע, אנחנו עושים את הטיפול הקבוע.

יוסף מנור: יש כמה שיטות טיפול ואנחנו בחרנו בשיטה אחת.

רן כהן: והדרך בה בחרתם תפתור את הבעיה באופן סופי?

יוסף מנור: לא סופי, אבל לכמה שנים.

רן כהן: מי שאני אומר לך באחריות שאפשר לגמור את בעיית הטרמיטים אחת ולתמיד, לא יודע על מה הוא מדבר.

פבל שוסטר: יש חוות דעת של מומחה שאמר שהחומרים האורגאניים-כימיים גם גורמים נזק לסביבה ולבריאות האדם.

פבל שוסטר: הוא אמר שלא נותנים אחריות ליותר מחצי שנה אבל הם אומרים שהאחריות היא לשנתיים.

יוסף מנור: יש לנו את המומחה הטוב ביותר בארץ שהוא נותן את האחריות ולפיו אנחנו פועלים.

פבל שוסטר: הוא קיבל דיפלומה בארץ ונחשב מומחה.

מיכאל נודלמן: אני לא מבין את משרד השיכון.

יוסף מנור: התחלנו בסך הכול לפני חודש וחצי וצריך לראות איך זה פועל.

יוסף מנור: התמונות המוצגות כאן הן מלפני הטיפול ולא אחריו.

מיכאל נודלמן: אתם חושבים שאפשר לתקן את הבנייה?

מיכאל נודלמן: האם מישהו היה שם וראה איך חיים האנשים שם ובאיזה תנאים?

יוסף מנור: הטרמיטים זה לא דבר חדש.

יוסף מנור: בכל העולם יש טרמיטים ומתגברים עליהם.

מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על הטרמיטים.

מיכאל נודלמן: אני מדבר על כל הבנייה ונמאס לי לדבר על זה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד השיכון לקבל תוכנית לטווח ארוך.

מיכאל נודלמן: תאמרו לי איך אתם חושבים שאפשר לפתור את הבעיה הזו.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לדעת אם קיבלתם גושפנקא ממכון התקנים שאומר שכל מה שאתם מתכננים הוא בסדר ואפשר לעשות אותו.

מיכאל נודלמן: האנשים האלה חיים בתנאים בלתי אפשריים, נכון, לא כולם, אבל יש רבים כאלה.

מיכאל נודלמן: יש כאלה שחיים בתנאים שכלב לא חי בהם, ולגביהם אתם צריכים לפעול מיד או להעביר את אותו דייר לדיור בעמידר או בעמיגור.

מיכאל נודלמן: אני לא מוכן שכל פעם ייאמרו אותם הדברים בישיבות הוועדה ודבר לא קורה.

יוסף מנור: אני מוכרח לשים את הדברים בפרופורציות.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שהדיון לא יהיה דיון בירוקראטי אלא תראו את האנשים שהם עולים חדשים שבאו ממדינה אחרת, רכשו דירה מהמדינה ועכשיו חיים בתנאים בהם הם חיים.

מיכאל נודלמן: אני הייתי שם וראיתי את הבנייה.

מיכאל נודלמן: איך צריך להיות המצפון שלנו לראות איך חיים האנשים האלה וזה באשמתנו?

פבל שוסטר: מה הם יכולים לתקן כאשר יש בתים עם אזבסט מצמר זכוכית?

יוסף מנור: צריך לשים את הדברים בפרופורציות.

יוסף מנור: המדינה בנתה 9,000 יחידות דיור כאשר יש בעיות עם חלק קטן.

יוסף מנור: בחלק גדול מהיחידות גמרו את השיפוצים והמצב הוא טוב מאוד ולאנשים אין תלונות.

יוסף מנור: אתם מוזמנים לבוא ולראות את הבתים ששופצו.

קריאה: אנחנו חיים בהם.

יוסף מנור: סיימנו עכשיו שיפוץ של כ-100 יחידות בנחל בקע ושם המצב הוא טוב.

יוסף מנור: אנחנו גם ממשיכים שם.

יוסף מנור: יש לנו תוכנית עבודה.

יוסף מנור: עדיין לא קיבלנו את כל הכסף אבל נקבל ואנחנו נגמור את כל יחידות הדיור הבעייתיות ונביא אותן למצב אפס.

יוסף מנור: הבנייה הזו קיימת בכל העולם.

יוסף מנור: טרמיטים יש בכל העולם ויודעים לטפל בהם באמצעות מומחים לנושא.

יוסף מנור: אנחנו קיבלנו את הייעוץ הטוב ביותר איך לטפל בטרמיטים האלה.

יוסף מנור: אני מוכרח לומר שלפעמים יש קצת היסטריה בחלק מהבתים שעדיין לא שופצו, אבל גם הם יגיעו לשיפוץ והמצב יהיה טוב מאוד והבתים יהיו טובים לאורך זמן.

יוסף מנור: יש לנו עוד מספר בעיות ואנחנו בקשר עם אגף התקציבים כדי לסיים את השכונות אליהן עדיין לא נכנסנו.

יוסף מנור: יש לנו בעיה של חלונות ודלתות תוצרת חוץ שיש בעיה עם אביזרים שלא החלפנו בפעם הראשונה של השיפוצים ואנחנו צריכים להחליף כי היום אין אביזרים לתקן וגם כאן נצטרך תקציב.

יוסף מנור: אני מאמין שאחרי שנגמור את כל השיפוצים האלה, הבתים הללו יהיו במצב טוב מאוד.

יוסף מנור: כאמור, צריך לראות את הדברים בפרופורציות.

מיכאל נודלמן: מה עם התקציב?

יוסף מנור: אנחנו כרגע עובדים ויש לנו תקציב, אבל אנחנו צריכים עוד תקציב בעיקר לנושא הטרמיטים ולנושא החלונות.

סופה לנדבר: אם היית גר בבית כזה היית מדבר על פרופורציה ועל היסטריה?

יוסף מנור: גברתי, חיים בבתים האלה 9,000 אנשים.

סופה לנדבר: לא אנשים שעלו ורכשו את הדירות האלה.

יוסף מנור: גם אנשים שלנו שרכשו אלת הבתים.

יוסף מנור: בכל הארץ יש בתים כאלה ואף אחד לא בא בתלונות.

יוסף מנור: יש כמה בתים שעדיין לא שופצו ואנחנו נתקן אותם.

יוסף מנור: הבתים במצב טוב.

סופה לנדבר: מי מטעם מדינת ישראל אחראי על הפשע הזה?

סופה לנדבר: מכרו לאנשים בתים, ואתה אל תספר לנו סיפורים כי אנחנו מלאים בסיפורים האלו.

סופה לנדבר: לא יכול להיות שהפכו את חיי האנשים האלה לגיהינום.

יוסף מנור: אני לא מקבל את הדבר הזה.

סופה לנדבר: אתה לא מקבל, אבל אנחנו לא מקבלים את השטויות שאתה אומר כאן בוועדה.

יוסף מנור: אני הייתי בבתים וראיתי אותם.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת מי אחראי במדינת ישראל.

מיכאל נודלמן: המדינה אחראית.

סופה לנדבר: היה שם ביטוח של הבתים האלו?

סופה לנדבר: הרי המדינה מכרה אותם.

סופה לנדבר: יש מישהו שאחראי על כך באופן אישי.

סופה לנדבר: אני רוצה לדעת מי מכר את הבתים, מי אחראי ומי חתום על מכירת הבתים.

נדיה טטרנקו: אני מייצגת כאן את בעיות של דיירי נחל בקע.

נדיה טטרנקו: 104 בתים עברו את השיפוץ, אבל צריך לדעת מה היה בתוכנית השיפוץ וצריך לדעת שהשיפוץ היה רק הרצפה כאשר אם השטיח לא היה כל כך קרוע, הרימו אותו שמו במקום והחליפו את העץ שנמצא מתחת לשטיח.

נדיה טטרנקו: חלק מדיירי הבתים אמרו שלא צריך להיכנס אליהם כי יודעים איך נעשית העבודה, כך שיותר טוב שהם עצמם יטפלו.

נדיה טטרנקו: השאירו בעמידר קצת תקציבים על מנת לתת שירות לאנשים אצלם היו בעיות רבות.

נדיה טטרנקו: בחלונות טיפלו אבל עכשיו אנשים פונים ואומרים שאין מנעולים ואי אפשר לסגור אותם.

נדיה טטרנקו: אם אני פונה לעמידר, הם אומרים לי שלא אגזים, שביקשנו חלונות ועכשיו אנחנו רוצים גם מנעולים.

נדיה טטרנקו: אתמול ישבתי שעתיים בעמידר.

נדיה טטרנקו: עם עמידר עבדנו בצורה מאוד צמודה ואחרי ישיבת הוועדה האחרונה, ביולי, עת חבר הכנסת נודלמן ביקש ממנהל עמידר שיהיה בעמידר עובד דובר רוסית, הגענו להחלטה עם אהרן סלע והסדרתי שבנחל בקע תבוא רכזת מעמידר ומישהו מהעמותה שלנו כך שיוכל להיות תרגום.

מיכאל נודלמן: עכשיו יש שם מישהו דובר רוסית?

נדיה טטרנקו: לא.

נדיה טטרנקו: נאמר לי שהזמן מוגבל וכי יש מנהל חדש.

מיכאל נודלמן: זה אומר שאנחנו צריכים להגיע עוד פעם למקום.

נדיה טטרנקו: אני חושבת שכן.

נדיה טטרנקו: בינתיים אין לי בעיה לפנות אבל יש בעיה לקבל תשובות ולאנשים לקבל טיפול.

נדיה טטרנקו: המוקד שקיים בבאר-שבע הוא משהו נוראי, שם נמצאים ממש בנדיטים.

נדיה טטרנקו: אנשים לא יכולים להתקשר לשם ולכן הם מתקשרים אלי.

נדיה טטרנקו: אני מתקשרת, אני פונה גם לנציגה מעמידר, גם למנהל עמידר, וזה לפעמים לוקח שבועות עד שהם באים.

נדיה טטרנקו: לפני פסח היה פיצוץ בצינור מים בדירה בה מתגוררות שלוש נשים נכות, ועד היום נשאר החור ליד הדלת כאשר מדובר באישה עם קביים שלא יכולה לצאת מהבית.

מיכאל נודלמן: חבל על הזמן כי כולם יודעים מה קורה וכולם ראו את מה שקורה.

מיכאל נודלמן: אנחנו נזמין לכאן לדיון את שר השיכון ואת מנכ"ל משרד השיכון.

מיכאל נודלמן: בצורה אחרת לא מתקיים דיון ואנחנו מבזבזים את הזמן.

מיכאל נודלמן: מה שאתה אומר לנו, כולם יודעים, כולל חברי הכנסת.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לסיים את הדיון הזה כי אין לי סבלנות לשמוע את הדברים האלה ואין צורך בשמיעתם.

מיכאל נודלמן: עד שלא יגיע לכאן מנכ"ל משרד השיכון, אנחנו לא ממשיכים.

מיכאל נודלמן: אנחנו נשלח מכתב לשר השיכון ולראש-הממשלה ולתאר להם מה קרה.

מיכאל נודלמן: בנחל בקע יש אנשים שלא מבינים עברית וביקשתי שרכז עמידר ידע את השפה הרוסית, אבל אני מבין שזה לא קיים.

קריאה: נמצא כאן נציג עמידר.

אריה מאור: בשנת 2006 השקיעה חברת עמידר כ-20 אלף שקלים ליחידת דיור בנחל בקע.

אריה מאור: החברה ניסתה לעשות את הטוב ביותר שהיא יכלה.

אריה מאור: יכול להיות שיש עוד דברים שצריך לעשות, אבל אנחנו מוגבלים בתקציב.

אריה מאור: העמדנו 20 אלף שקלים לכל אחת מ-104 הדירות.

מיכאל נודלמן: למה עד היום אין בעמידר רכז דובר רוסית?

מיכאל נודלמן: מדובר באוכלוסייה חלשה שמתגוררת במקום הזה ואין להם אפילו אל מי לפנות.

אריה מאור: קודם כל, עבדנו שם עם הדיירים בשיתוף פעולה – ואם אני טועה, אני מתנצל – יוצא מן הכלל עם הדיירים.

אריה מאור: גם ממך שמעתי נימה של שביעות רצון.

אריה מאור: ניסינו ואנחנו ממשיכים עכשיו בעוד 264 יחידות.

אריה מאור: זאת אומרת, בשנת 2007 אנחנו ממשיכים באותה מתכונת לעוד 264 יחידות בנחל בקע.

אריה מאור: זאת אומרת, ישנה פעילות ענפה מטעם חברת עמידר/משרד השיכון.

מיכאל נודלמן: אתם לא חושבים שזה בזבוז כסף?

מיכאל נודלמן: יותר טוב להעביר את האנשים לדיור אחר.

אריה מאור: לא, זה לא בזבוז כסף.

סופה לנדבר: לפני שאתם מתחילים בשיפוץ, אתם צריכים לעשות הערכה של הנזק והשאלה היא מהו הנזק.

אריה מאור: אנחנו צריכים לתחזק את המקום ולא לבנות אותו או להרוס אותו.

סופה לנדבר: נזק שנגרם לבתים האלה, במה הוא מתבטא?

אריה מאור: הסבירו כאן.

סופה לנדבר: באיזה סכומים?

אריה מאור: ב-20 אלף שקלים ליחידת דיור, זה הסכום שהשקענו.

סופה לנדבר: אתם עושים את השיפוץ ב-20 אלף שקלים אבל זה חלק קטן מהנזק שנגרם לבתים האלה.

פבל שוסטר: נציג עמידר אמר שהכסף לא מספיק.

פבל שוסטר: מה שרציתי להראות הוא שבשנת 2004 נאמר לנו שיעבירו סכום של 46 מיליון ו-27 אלף שקלים.

פבל שוסטר: בשנת 2005 נאמר שיעבירו 52 מיליון ו-250 אלף שקלים.

פבל שוסטר: בתוך שנתיים מדובר בסכום של 100 מיליון שקלים.

פבל שוסטר: מה אפשר לעשות עם הכסף הזה בשיפוצים?

פבל שוסטר: אני מציע שאנחנו ניקח כמה בתים שיאמרו לנו מה עשו וכמה כסף הלך לשיפוץ כל בית.

פבל שוסטר: אני ראיתי בית באופקים שצבעו אותו בפנים ונכתב שהוא שופץ בסכום של 70 אלף שקלים.

פבל שוסטר: לכן אין מספיק כסף.

פבל שוסטר: אנחנו רוצים לראות כמה כסף הלך לשיפוץ כל בית ובית.

מרינה סולודקין: אפשר לראות את הדוח?

פבל שוסטר: כן.

אנטולי פרדוק: אני גר במקום 11 שנים.

אנטולי פרדוק: קניתי את הבית יד שנייה ב-87 אלף דולר.

קריאה: כמה הוא שווה היום?

אנטולי פרדוק: מי יקנה אותו?

אנטולי פרדוק: אף אחד.

אנטולי פרדוק: עשיתי אתמול סיור בשכונה ומה שאתם רואים כאן הם בתים של עמידר שעדיין לא עברו שיפוץ.

אנטולי פרדוק: לפני כשלוש שנים תיקנו שלושה רחובות ואמרו שליתר הרחובות לא הספיק הכסף.

אנטולי פרדוק: זאת הכניסה לנחל בקע ואתם רואים שאין שבילים, דבר שאכן קשור לעירייה, אבל מצד שני אין תאורה.

אנטולי פרדוק: למה?

אנטולי פרדוק: כנראה חסר כסף.

אנטולי פרדוק: זה החיבור בין הבונה הקודם שבנה את השכונה.

אנטולי פרדוק: זה שבנה את הכביש, חסרו לו לבנים להשלים את השביל.

אנטולי פרדוק: לא מזמן חגגנו את ט"ו בשבט, וכאן אתם יכולים לראות את מגרש הספורט שאני לא יודע מי בנה אותו, אבל בנו אותו כך שאחרי שנה לא היה תקציב להמשיך אותו, כך ששלוש שנים הוא עומד כמו שהוא כאשר אין בו מים כבר שנים.

אנטולי פרדוק: אנשים משחקים, רוצים לשתות, אבל אין מים.

אנטולי פרדוק: זאת היציאה מהמתנ"ס.

אנטולי פרדוק: בנו מתנ"ס חדש ואני מודה על בנייתו, אבל חסרים חמישה מטרים של לבנים להשלים.

אנטולי פרדוק: הילדים רצים כאן והם יכולים להיפצע, אבל הם לא דואגים כי יש ביטוח.

אנטולי פרדוק: כאן יש כביש עליו נוסע אוטובוס ואתם רואים את השקיעה בו.

אנטולי פרדוק: תחנת אוטובוס, קו 2.

אנטולי פרדוק: התחילו לצוץ מים כי היה פיצוץ.

אנטולי פרדוק: התקשרתי למוקד 106 ושם נעניתי ברוגז שיבדקו.

אנטולי פרדוק: עד שיצאתי עמדה ניידת תנועה כי נהג האוטובוס שראה את זה הזמין את המשטרה.

אנטולי פרדוק: זה תוקן עוד באותו יום, דבר שהוא ממש לא יאומן, אבל זה תוקן בגלל שעובר פה קו האוטובוס.

אנטולי פרדוק: למחרת כבר שמו אספלט.

אנטולי פרדוק: הכתמים האלה זה אותו רחוב, רחוב אבא קובנר, וברחוב הזה נמצאים חמישה או שישה כתמים כאלה והם מעידים על פיצוץ צנרת המים כי הקרקע שוקעת כי מתחת לבתים ומתחת לשכונה יש נחלים ולמים לא אמרו שהם צריכים לצאת במקום אחר.

אנטולי פרדוק: למטה כאן נמצאים הבתים של עמידר שהם במצב גרוע.

אנטולי פרדוק: אנחנו משלמים ארנונה, אנחנו אזור מגורים א', וכאן אתם רואים את פחי האשפה.

אנטולי פרדוק: במשך חמש שנים הארנונה עלתה ב-80 אגורות למטר מרובע.

אנטולי פרדוק: במקום פחי האשפה הצפרדעים, שמו את העגלות האלה אבל למה בשכונות היוקרה עומד פח ליד כל בית?

אנטולי פרדוק: מהעירייה אמרו לנו שאין להם מספיק פחים, ואם זה כך, לאן הולך הכסף?

אנטולי פרדוק: אנחנו משלמים אבל לא מקבלים שום תמורה.

אנטולי פרדוק: זאת תמונה מהרחוב אותו תיקנו לפני שלוש שנים ואתם יכולים לראות שהוא שוב שוקע.

אנטולי פרדוק: אם השכונה הזו של עמידר תרד למטה, גם השכונה שלנו תתחיל לרדת והיא אכן יורדת.

אנטולי פרדוק: מה שאתם רואים כאן, זה אחרי התיקונים.

אנטולי פרדוק: לפני כחודש באו נציגי הקבלנים וראו את החורים.

אנטולי פרדוק: כדי לסגור אותם, הם זרקו אבנים וזאת כדי שלא יהיה פתח כדי שלא ייכנסו לשם חתולים וכלבים.

פבל שוסטר: גם בוועדה קיבלנו דוח.

פבל שוסטר: כל בית שעולה 226 אלף שקלים, השיפוצים בו יעלו 400 אלף שקלים.

סופה לנדבר: אנחנו מבזבזים את הזמן.

סופה לנדבר: צריך להגיע לכאן השר או מנכ"ל משרד השיכון.

מרינה סולודקין: אנחנו יושבים בוועדה ודנים בנושא כבר ארבע שנים.

מרינה סולודקין: היו חברי כנסת שהשיגו מהממשלה את הכסף לשיפוצים, ואנחנו יודעים שמדובר בסכום גדול של עשרות מיליונים, כמעט מאה מיליון שקלים, ואנחנו רואים תוצאות.

מרינה סולודקין: בשיפוצים שנעשו שום דבר לא יכולים לתקן.

מרינה סולודקין: אני תומכת ביושב-ראש הוועדה וחושבת שאנחנו צריכים לכתוב מכתב סיכום לשר ומנכ"ל משרד הבינוי והשיכון, להיפגש לישיבת עבודה של כל חברי הוועדה בראשות היושב-ראש, כי אין לנו על מה להמשיך ולדבר.

מרינה סולודקין: אנחנו רואים שהכסף הציבורי מבוזבז ואנשים לא מקבלים שירות ואיכות.

מרינה סולודקין: מה שקורה כאן זאת למעשה מרמה בסדר גודל גדול.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהאנשים צודקים בפנייתם לבית המשפט.

פבל שוסטר: מאה מיליון ניתנו רק לשנתיים, אבל ניתנו תקציבים עוד בשנת 1993-1994, אז התחילו להעביר כסף לשיפוצים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שהיושב-ראש יעשה נכון אם ינעל את הישיבה.

אורי שלום: אני יודע שמשרד השיכון הזמין פעולות הדברה כדי לחסל את הטרמיטים שבאים מבחוץ.

אורי שלום: אני יודע שהמפרט הוא מפרט מקצועי ממדרגה ראשונה והזמנת העבודה הזאת היא באמת הזמנת עבודה טובה ויש ביצוע.

אורי שלום: אני לא יודע איך הביצוע ומה איכות הביצוע, אבל אני יודע שהזמנת העבודה היא טובה ואני מקווה שהביצוע יהיה טוב.

אורי שלום: יש עוד כל מיני דברים שצריך לבדוק, אבל הזמנת העבודה הייתה רצינית ומקצועית.

ודים רוזנצברג: אני משכונת אופקים.

ודים רוזנצברג: אימא שלי גרה בשכונה הזאת והיא פנסיונרית.

ודים רוזנצברג: אצלה עשו ריסוס לפני כחודשיים אבל אמרו לדיירים שאם הם לא מסכימים, יזרקו אותם מהבית.

קריאה: אמרו להם שהם חייבים לעשות זאת.

יוסף שגל: אם הבנתי נכון, אמרת שרוב הבתים הם בסדר גמור.

יוסף שגל: יש לך סטטיסטיקה?

יוסף מנור: כן.

יוסף שגל: אני ביקרתי במקום כמה פעמים ואני רוצה להיות מקסימום אובייקטיבי.

יוסף שגל: לדעתי מדובר בכסף רב שאתם/אנחנו, מדינת ישראל, השקיעו בפרויקט.

יוסף שגל: אני עכשיו חושב על העתיד.

יוסף שגל: אם מה שאני אומר הוא נכון ואם מה שאומרים האנשים זה ניסיון, זאת אומרת שאם אתה אומר שכרגע הם בסדר, זה כרגע בסדר אבל אני חושב שהבעיה היא בעיית פרספקטיבה.

יוסף שגל: אני מסכים עם היושב-ראש ואכן חבל על הזמן.

יוסף שגל: חבל לבזבז את הזמן.

יוסף שגל: נזמין את האנשים האחראים ונפתור את הבעיה.

יוסף מנור: הפרויקט הזה בכל הארץ מוערך ב-2.5 מיליארד שקלים, שזה הסכום שהוא עלה.

יוסף מנור: בסופו של דבר כל העלויות של השיפוצים, כולל בתי המשפט, כולל הכול, עשינו איזשהו אומדן ונגיע ל-170 מיליון שקלים כאשר מדובר על 7 אחוזים.

יוסף מנור: כל מי שמדבר על הריסת הבתים בגלל 7 אחוזים, לא מבין מה הוא אומר.

יוסף מנור: ברגע שנשקיע את כל ההשקעות, נשפץ את כל הבתים ונטפל בטרמיטים, נשקיע את ה-7 אחוזים והבתים יהיו במצב טוב.

יוסף מנור: אם יצטרכו בעוד עשרים שנה עוד אחזקה קטנה, נעשה גם אותה.

יוסף מנור: ישנן שכונות מהן משנת 1998 לא קיבלנו שום תלונה.

יוסף מנור: גמרנו את התיקונים ב-1998 והכול בסדר.

קריאה: איזה שכונות?

יוסף מנור: נחל עשן, רמות.

יוסף מנור: אף אחד לא התלונן אצלנו אלא אולי בודדים ותיקנו את הטעון תיקון.

יוסף מנור: אם הייתה שם בעיה, היו פונים אלינו.

יוסף מנור: אין תלונות.

יוסף מנור: אני רוצה לומר שצריך לשים את הבתים בפרופורציות וכי אנחנו נביא את הבתים למצב טוב.

יוסף מנור: יש לנו תוכנית עבודה.

יוסף מנור: אני מעריך שבעוד שנה נסיים את הכול.

יוסף מנור: אנחנו נעביר אליכם תוכנית.

יוסף שגל: מה שאתה אומר הוא נכון, אני מאמין בסטטיסטיקה, אבל זה קצת יותר משבעה אחוזים.

יוסף שגל: אנחנו חיים במדינה שהיא מדינה ספציפית.

יוסף שגל: בגלל חייו של חייל אחד שר הביטחון חיי להתפטר.

יוסף שגל: לא מדובר בשבעה אחוזים אלא מדובר בחיים של אנשים.

יוסף מנור: אנחנו נביא את הבתים למצב טוב.

יוסף מנור: יש אלפי בתים שהם במצב טוב.

יוסף מנור: אני מבקש לא לעוות המציאות.

יוסף מנור: אני מזמין אתכם להיכנס לבתים ששופצו ולראות שהמצב הוא טוב.

דוד קשאני: אני יושב כאן כבר ארבע שנים.

דוד קשאני: הכול סיפורים.

דוד קשאני: לעמידר יש דירות, לעמיגור יש דירות, ואני מציע לכם להכניס את הדיירים לדירות של עמידר ועמיגור ואת הדירות האלה תשפצו.

דוד קשאני: תשפצו אותם ותמכרו למישהו אחר, אם מישהו ירצה לקנות אותם.

מיכאל נודלמן: לשם כך צריך לפנות לשר השיכון.

דוד קשאני: נכונה הצעתך להזמין לכאן את שר האוצר, את שר השיכון, את ראשי הערים.

דוד קשאני: לא ייתכן שיהיו דברים כאלה במשך ארבע שנים.

דוד קשאני: ארבע שנים אני יושב בוועדה יחד עם חברי הכנסת ואני שומע את אותם הסיפורים מעמידר.

דוד קשאני: היום שמעתי כאן משהו מעניין.

דוד קשאני: נאמר פה שהמקום הזה הוקם בהליך מזורז ללא רישיונות.

רונית בריק: לא אמרתי בלי רישיונות.

דוד קשאני: אם אני הייתי בונה בית בלי רישיון, היו הורסים אותו מיד.

רונית בריק: אמרתי הליך מזורז אבל לא אמרתי בלי רישיונות.

יוסף מנור: ההליך היה מזורז, אבל היה הליך תקין עם כל האישורים.

אנטולי פרדוק: לפני כ-10 שנים בנחל בקע נשרפו שני בתים.

אנטולי פרדוק: קרה אסון.

אנטולי פרדוק: שיפצו אותם בדיוק כמו שהם היו, הקימו אותם מחדש.

אנטולי פרדוק: לפני כשנה נשרף בית והוא נשרף תוך חמש דקות אבל עכשיו בנו בית מאבן ולא מעץ.

אנטולי פרדוק: השכנים שלי עשו ריסוס, אחרי שבועיים מצאו את הטרמיטים בתוך הבית.

מיכאל נודלמן: אנחנו מכירים את הסיפורים האלה.

מיכאל נודלמן: נציג כבאות והצלה, איך אתם רואים שכונות כאלה שהבית נשרף תוך חמש דקות.

חיים תמם: אנחנו ערכנו מספר בדיקות.

חיים תמם: כבאות באר-שבע ערכה במקום ביקורות והוציאה דוחות אותם קיבלתם.

מיכאל נודלמן: למי הוצאו הדוחות?

חיים תמם: לדיירים ולרשויות.

חיים תמם: בתים מסוג כזה שעשויים מחומר דליק, אנחנו דורשים במקרים כאלה שיהיו שם גם גלאים וגם מתזים כי המבנים האלה הם מבנים שאם מתחילה שם שריפה, הכול בוער והכול עולה באש.

חיים תמם: הגלאים כמובן נדרשים לצורך כך שברגע שמתחילה להתפתח שריפה, הם יתריעו בפני האנשים כדי שהאנשים יוכלו לעזוב את המקום, והמתזים הם כדי לכבות את האש וכדי למנוע את ההתפשטות שלה גם למבנים סמוכים.

חיים תמם: המצב הוא כזה שכרגע, לפי מה שאני יודע, לא מבצעים את זה.

חיים תמם: לא מבצעים את הדרישות שלנו לגבי אותם מבנים, הן מבחינת מערכות כיבוי והן לגבי ציוד כיבוי פשוט כמו מטפים.

מיכאל נודלמן: לא מספיק שאי אפשר לחיות שם, לא מספיק שיש טרמיטים, לא עשו שום דבר כדי להתגונן נגד אש.

מיכאל נודלמן: בנו הכול כחלטורה כשמישהו מקבל כסף עבור זה.

יוסף מנור: כל מה שדרש כיבוי אש, נעשה.

פבל שוסטר: אתה לא יודע על מה מדובר.

יוסף מנור: אני יודע ואני יודע שנעשה.

פבל שוסטר: תשאל מה קורה לבית שנופלות בו כמה טיפות מים על הגבס.

פבל שוסטר: אני יכול להראות לך כמה בתים שנפלו.

יוסף מנור: אף בית לא נפל.

פבל שוסטר: בית 65.

פבל שוסטר: תיכנס לבית.

פבל שוסטר: הגיעו מהביטוח, הסתכלו, אמרו שיש תיקון והלכו.

פבל שוסטר: מדובר במשפחה עם ארבעה ילדים, כאשר הילדה הקטנה עם סוכרת.

יוסף מנור: בכל בית יש נזילה.

מיכאל נודלמן: הדיבורים האלה לא מביאים לתוצאות טובות.

מיכאל נודלמן: אנחנו נסיים את הישיבה.

מיכאל נודלמן: כפי שאמרתי, אני אפגש עם שר השיכון ועם מנכ"ל משרד השיכון.

מיכאל נודלמן: לא מספיק שאי אפשר לחיות שם, אלא שאני מבין שגם מסוכן לחיות שם וזה בגלל האפשרות לשריפות.

מיכאל נודלמן: הטרמיטים היא בעיה "קטנה" אבל אנחנו מדברים על סכנה לחיי אדם.

מיכאל נודלמן: טרמיטים לא אוכלים את האדם, אבל האש אוכלת אותו.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאתם אכן צריכים לפנות לבית המשפט כי כאן נעשה דבר לא תקין.

מיכאל נודלמן: אני נועל את הישיבה.