ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 186, 2007-05-09 10:00

מנחם בן-ששון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

מנחם בן-ששון: בזמנו כשנתתי את המתווה אמרתי שבחלק מהחוקים נעסוק במערכות שלמות - עכשיו אנו מגיעים לחוק יסוד הממשלה, ויש בתוכו יותר מתיקון אחד.

מנחם בן-ששון: השאיפה היא בפרק הזה להגיע לתיקון הסעיפים הרלוונטיים ולהצביע עליהם ולא כמו שעשינו עד עכשיו, סעיף-סעיף, כי אני מניח שהתיקונים בחוק יסוד הממשלה יהיו ממוקדים, ספורים וענייניים ואז נוכל לתקן אז X הסעיפים ולהעלות את החבילה כולה להצבעה.

מנחם בן-ששון: הסוגיה הראשונה היא הטלת האחריות להרכבת הקואליציה לאחר הבחירות.

מנחם בן-ששון: כיום נשיא המדינה מתייעץ עם הסיעות, ההתייעצות של נשיא המדינה עם הסיעות גובה את מחירה, בבחירות האחרונות זה היה מוחשי מאוד, כפסע לכאורה היה לפני כך שימין ושמאל יתאחדו כדי לתמוך בראשות ממשלה של מי שאחרי זה נמצא אפילו לא כשיר, לדעתן של אותן סיעות, להיות שר ביטחון.

מנחם בן-ששון: לדעתי, זה מהלך שיכול להיות שצריך היה לעשות חד יותר, גם כאן אפשר ללכת בצעדים גדולים יותר, אך אמרנו שכל השינויים שאנו עושים הם מדודים - שראש הרשימה הגדולה הוא שצריך להרכיב את הקואליציה בלי שיקול דעת לנשיא המדינה.

מנחם בן-ששון: למה שבכל זאת נשיא המדינה יטיל עליו?

מנחם בן-ששון: יש לנו נשיא ויש לנו מסורת והנשיא מייצג במקרה הזה את הריבונות, לכן הגישה היא שהנשיא חייב יהיה להטיל על ראש הרשימה הגדולה.

מנחם בן-ששון: יש פה שאלות אחרות שיכולות לעלות, הניתוח הזה כבר נעשה על-ידי הייעוץ המשפטי בנייר שקראתם, ובקצרה יחזור עליו היועץ המשפטי.

דוד רותם: ביקשתי הצעה אחרת; איני חושב שנכון שלא יהיו בפני החברים כל ההצעות כשדנים בנושא.

דוד רותם: אנו דנים עכשיו בהצעה אחת, כשיש הצעות אחרות.

דוד רותם: בישיבה הבאה נצטרך לקיים שוב דיון באותו סעיף כי תהיה הצעה נוספת.

דוד רותם: עכשיו נדון בזה, נגיע להחלטות ואז נדון בזה שוב?

דוד רותם: ראוי לדון בכולן יחד.

מנחם בן-ששון: ההצעה שלך אומרת: אנו הולכים למשטר נשיאותי ולא פרלמנטרי.

מנחם בן-ששון: זאת הצעה שיכולה לידון בכל נקודת זמן, ואם היא תזכה ברוב, כל העבודה שלנו תהיה לא רלוונטית.

דוד רותם: לכן אני רוצה שכבר בסעיף הזה נקבל את זה- -

מנחם בן-ששון: אולי, אבל אז היינו צריכים לעשות את זה בתחילת המהלך.

מנחם בן-ששון: מרכז המחקר של הכנסת נמצא כאן, הם נמצאים בעיצומה של עבודה על הנושא הזה, וכבר יש תוצאות ראשונות שלכם.

מנחם בן-ששון: תראו את ההשוואה, את הנהלים במדינות אחרות ואת המסקנות שהם הסיקו - מה עולה מהבדיקות שלהם.

מנחם בן-ששון: קיימת הצעה שאומרת במהותה: אנו לא מעוניינים במשטר פרלמנטרי ייצוגי כפי שהיה קיים עד היום, אנו רוצים לתת הרבה יותר סמכויות לראש הממשלה - סמכויות וטו, דברים שלא קיימים היום במסגרת המשטר הקיים.

מנחם בן-ששון: בזמנו כשהתחלתי את הבירור הסתבר לי שהצעה זו לא זוכה לאמון של רוב סיעות הבית.

מנחם בן-ששון: לא דנים פה בוועדה בלי שמכינים חומר.

מנחם בן-ששון: אי אפשר יהיה לדון בהצעה שלך בלי שהתכוננו אליה היטב - להביא חומר משווה, לראות מה המשמעויות של הדברים.

מנחם בן-ששון: לכן איני בשל, כי אנו מבחינת ההכנה לא יכולים להגיע לדיון בו.

אברהם מיכאלי: יש פה הרבה סעיפים יחד.

דוד רותם: אני ביקשתי שראש הממשלה ייבחר בבחירות ישירות.

דוד רותם: האירועים שהיו בחצי השנה האחרונה מוכיחים כמה זמן נכון.

דוד רותם: אילו ראש הממשלה הנוכחי היה נבחר בפתק נפרד, אני לא בטוח ששר הביטחון שלו היה מסתכל במשקפת בלי להוריד את המכסים.

דוד רותם: הוא היה יכול לקחת איש מקצוע ולא איש פוליטי.

דוד רותם: אני מדבר על בחירת ראש הממשלה.

דוד רותם: אני מדבר על מצב שראש הממשלה נבחר בפתק נפרד.

דוד רותם: בזמנו אמרו שהשיטה גרועה כי זה הגדיל את מספר המפלגות הקטנות שהפכו לסחטניות.

דוד רותם: אם אנו מעלים את אחוז החסימה וקובעים שני כללים, הרי שלא יקרה אותו מצב שקרה אז, לכן זה צריך לידון יחד עם הסעיף הזה.

דוד רותם: כשנגיע לסעיפים אחרים, נדון בהם.

מנחם בן-ששון: לסעיף הזה התשובה פשוטה יותר; הכנסת נתנה דעתה לסוגיות הללו בעשור וחצי האחרונים בצורה אינטנסיבית.

מנחם בן-ששון: אני לא מתכוון לא לתת אפשרות להעלות את זה, אך זאת לא השאלה שבה אנו דנים היום.

מנחם בן-ששון: היום אנו דנים בשאלת ההטלה, אם לא משתנה החוק לכיוון שאתה מציע.

מנחם בן-ששון: אתן הזדמנות להעלות את השאלה הזו, ובניתי את סדר היום כפי שבניתי כי אמרתי כבר - היה לנו שולחן עגול מקדים, היו לנו הידברויות עם אנשים מתוך הכנסת.

מנחם בן-ששון: ההערכה שלי היום שלהצעה שלך יש פחות תומכים מכדי שאפשר יהיה לקבל לה רוב לכנסת, אך לא אמנע מלדון בה.

אברהם מיכאלי: אדוני היושב ראש, האם אכן נדון בשיטת בחירת ראש הממשלה?

אברהם מיכאלי: כי הוא צודק בהערתו - אם אנו הולכים לדון בשיטה אחרת, למה לנו לדון בהטלת התפקיד על רשימה גדולה או לא, כי אין בזה טעם?

מנחם בן-ששון: ההצעה הזו, אין לה רוב, להערכתי, אך מוכרחים לדון בה, כי חבר מתוך הוועדה מבקש לדון בה.

אברהם מיכאלי: ההיגיון אומר שכן נדון קודם בשיטה ורק אז נדון בביצוע.

אייל זנדברג: הדיכוטומיה בין משטר נשיאותי לפרלמנטרי לעתים קצת מתעתעת.

אייל זנדברג: יש מגוון מרכיבים בשיטת הממשל, המרכיבים היום בשיטה הישראלית הם פרלמנטריים, אולי הלב שלהם הוא שהממשלה פועלת מכוח אמון הכנסת, ראש הממשלה נבחר מתוך הכנסת, לא בחירה ישירה על ידי העם.

אייל זנדברג: הנושאים שהיו"ר מעלה כרגע על סדר היום הם בשיטה הקיימת, שהממשלה מכהנת מכוח אמון הכנסת, אפשר להפיל את הממשלה במהלך כהונתה, אפשר גם להציע שינוי שמשנה את היסודות.

אייל זנדברג: אם נערוך שינוי כזה, אפילו לעניין הפתק, קרי מי יבחר את ראש הממשלה, זה שינוי יסודי.

אייל זנדברג: אם ראש הממשלה נבחר ישירות על ידי העם, זה דורש שינויים מרחיקי לכת.

אייל זנדברג: אם עושים כך, זה מחייב דיון חדש.

אייל זנדברג: אם מחליטה הוועדה לא לדון כרגע במסלול האחר, העובדה שקיימת הצעה למשטר אחר, נדמה לי שהיא לא יכולה מהוועדה לדון בתיקונים של ההסדר הקיים, שמבוסס על תפיסה יותר פרלמנטרית ועדיין אפשר להכניס בו שינויים, ולכן ההצעה לדרך הבחירה, הנושא שנדון היום כאן הוא על מי הנשיא יטיל את התפקיד להרכיב ממשלה, ומי יבחר את ראש הממשלה - זה משהו אחר לחלוטין.

מנחם בן-ששון: לא אמנע מחברים להעלות נושאים שקשורים בשינויים בשיטת ממשל.

מנחם בן-ששון: להערכתי, יהיה קשה לעשות שינויים קיצוניים, אגב זה עוד יותר קשה במצב קואליציוני ככל שהוא הופך להיות מורכב יותר ויותר.

מנחם בן-ששון: לכן צריכים להיות ריאליים.

מנחם בן-ששון: סדר העבודה הוא כזה כי נועצתי עם כל סיעות הבית, וראיתי שהכיוון שהציע חבר הכנסת רותם לא היה זוכה ברוב והייתי יכול להפילו בהפלה טכנית.

מנחם בן-ששון: לא נכון לעשות את זה.

מנחם בן-ששון: היועץ המשפטי יידרש להכין את העבודה, גם מרכז המחקר.

מנחם בן-ששון: חייבים להכין חומר לפני דיון.

מנחם בן-ששון: אנו מגיעים אל המהות.

גידי גרינשטיין: תנועת "יש תקווה" הוקמה כדי לתמוך בתהליכים שנועדו לחזק את יכולת ממשלת ישראל למשול.

גידי גרינשטיין: מדינת ישראל סובלת מאחת מהמרחבים הציבוריים החלשים ביותר בקרב המדינות המפותחות, על פי הנתונים של ארגון הסחר העולמי, אנו ממוקמים במקום ה-29 מתוך 30 מבחינת הביצועים של המרחב הציבורי.

גידי גרינשטיין: אנו אחת המדינות היחידות שבה המגזר הציבורי שלה מתפקד בסטנדרטים בינלאומיים בצורה משמעותית יותר נמוכה מהמגזר העסקי או מהפוטנציאל של האוכלוסייה.

גידי גרינשטיין: יש לנו אוכלוסייה שהיא אחת מהמובילות בעולם מבחינת השכלה וחשיפה לטכנולוגיה, המגזר העסקי שלנו מהמובילים בעולם.

גידי גרינשטיין: אנו מייחסים את שורש הבעיה לשיטת הממשל, שמייצרת קדנציות קצרות ולא יציבות.

מנחם בן-ששון: הצורה שבה אני קורא את החלק הראשון של דוח ועדת וינוגרד אומר אותו דבר.

גידי גרינשטיין: ועדת וינוגרד חקרה סימפטום של הבעיה, לטעמנו, והיא גם רוקדת על קצות האצבעות במה שהיא קוראת אילוצים משטריים שמונעים תהליכי קבלת החלטות נכונים.

גידי גרינשטיין: אנו מתמקדים בשתי תופעות - קדנציות קצרות ולא יציבות ופיצול בזרוע המחוקקת ופיצול בזרוע המבצעת שמקשה על עיצוב, תכנון וביצוע מדיניות כמעט בכל תחום שמחייב שיתוף פעולה בין זרועי מתמשך וקבלת החלטות, המדינה מתפקדת ברמה לא מספקת.

גידי גרינשטיין: אנו מאמינים שהנושא של מינוי ישיר של ראש הרשימה שניצחה בבחירות לראשות הממשלה, יש אפשרות שהוא ישנה משמעותית את תפקוד הזרוע המבצעת ואת המבנה של הזרוע המחוקקת.

גידי גרינשטיין: כשאנו מדברים על מינוי ישיר של ראש המפלגה הגדולה, אנו מדברים על שלוש נקודות עיקריות; ראשית, מייד עם פרסום תוצאות הבחירות מי שהוא ראש הרשימה שקיבלה את מרב הקולות יוכרז כמנצח ויקבל ארכה להציג את הממשלה בפני הכנסת אך לא יידרש לאמון של רוב חברי הכנסת ויוכל להתחיל לתפקד מייד, אך הממשלה תוכל ליפול; אם יהיה חבר כנסת אחר, שיוכל להצביע על קואליציה של 61 חברי כנסת, אותו אדם אחר ימונה לראשות הממשלה.

יצחק לוי: כל שבוע תתחלף כך הממשלה.

גידי גרינשטיין: אם יש אי אמון קונסטרוקטיבי, ואפשר להקים ממשלה של 61 חברי כנסת, בבקשה, אנו רוצים להתייחס לכמה מרכיבים.

מנחם בן-ששון: אגב, לסוגיית האי אמון לא נתייחס בשלב הזה, כי היא תהיה פרק נפרד מעבודת הוועדה.

גידי גרינשטיין: אנו מאמינים שהמינוי הישיר הזה יעודד אנשים להצביע למפלגות הגדולות.

גידי גרינשטיין: לכן אני חושב שצריך לשקול אותו יחד עם העלאת אחוז החסימה, יכול להיות שהדברים הללו הולכים לאותו כיוון, וייתכן שיחד זה הולך רחוק מדי.

גידי גרינשטיין: שנית, אנו מאמינים שאחרי כינון הממשלה, מאחר שזהות ראש הממשלה תהיה ידועה מראש, יכולת אותו אדם להקים קואליציה חזקה ולהשפיע על זהות השרים בתוך מפלגתו ואולי גם ממפלגות אחרות תתחזק.

גידי גרינשטיין: היכולת של ראש הממשלה למשול תגבר.

גידי גרינשטיין: אנו מאמינים שתיווצר זהות רבה יותר בין ראש הממשלה, הרכב הממשלה והרכב הכנסת כי תהיה מפלגה גדולה שתעמוד אחרי ראש הממשלה.

גידי גרינשטיין: התמריץ להקמת הקואליציה של למעלה מ-61 חברי כנסת יישאר בעינו.

גידי גרינשטיין: כבר כיום הכנסת מכירה באפשרות שתהיה ממשלה שלא נהנית מתמיכת רוב חברי כנסת אבל לא ניתן להפיל אותה באי אמון קונסטרוקטיבי.

גידי גרינשטיין: המצב הזה קיים כבר היום.

גידי גרינשטיין: תיאורטית, אותו מצב שבו הממשלה מקבלת אמון של 61 חברי כנסת יכול להתקיים רגע אחד בלבד - במועד השבעת הממשלה, מייד אחר כך אחת הסיעות יכולה לעזוב את הקואליציה, והממשלה לא תיהנה מתמיכת רוב חברי הכנסת.

גידי גרינשטיין: אך אנו יודעים שממשלה כזו לא יכולה לתפקד, הכנסת תחוקק נגד הממשלה.

גידי גרינשטיין: התמריץ להקים קואליציה שתכלול את רוב חברי הכנסת יישאר בעינו והוא נובע מהרצון לחוקק את החקיקה הנדרשת כדי לתמוך בממשלה.

גידי גרינשטיין: לכן אנו טוענים שאותו צורך באמון חברי הכנסת הוא מעשה סמלי שנזקו עולה על תועלתו.

גידי גרינשטיין: הוא לא משנה מהיסוד את ההתנהלות הפוליטית של חברי הכנסת.

גידי גרינשטיין: אורך הקדנציות הממוצע של השרים; נכון להיום אורך הקדנציה הממוצע של שר - קצת למעלה משנה.

גידי גרינשטיין: המדידה מתייחסת לעשר השנים האחרונות.

גידי גרינשטיין: הנתונים הם של ועדת מגידור, המרכז להעצמת האזרח.

מנחם בן-ששון: מה סטיית התקן של הממצא הזה?

גידי גרינשטיין: ממשלה ממוצעת מכהנת קצת יותר משנתיים.

גידי גרינשטיין: אורך קדנציה ממוצע של שר קצר מקדנציה ממוצעת של הממשלה כי חלק משמעותי מהשרים לא מכהנים קדנציה מלאה.

גידי גרינשטיין: המטרה שלנו היא להזיז את הממוצעים.

גידי גרינשטיין: כשיש שיטה פרלמנטרית שקובעת אורך קדנציה ממוצע של ארבע שנים, אורך הקדנציה הממוצע של ממשלה בהגדרה יהיה פחות מכך.

גידי גרינשטיין: נכון להיום הוא כשנתיים, אם אפשר יהיה להרים אותו לשלוש שנים, ולהרים את אורך הכהונה הממוצע של השרים לאזור שנתיים-שנתיים וחצי זה שינוי משמעותי בהתנהלות הממשלה.

גידי גרינשטיין: חשוב לזכור, כל עוד עוסקים בשיטה פרלמנטרית, מדובר בממוצעים, וההזזה של המחט על הסקאלה זה תהליך ארוך.

גידי גרינשטיין: מוקד השינוי צריך להיות הארכת הקדנציות של השרים כדי שיוכלו לתרגם את המנדט שקיבלו מהציבור למדיניות.

גידי גרינשטיין: נכון להיום הפקידות וגופים חוץ ממשלתיים שיכולים לתקוע מקלות בגלגלי המערכת, יש להם עוצמה אדירה מול שרים שהקדנציות שלהם קצרות, לכן השרים לא מצליחים ברובם הגדול לממש את סדר היום שלהם.

גידי גרינשטיין: אנו מאמינים שאם ציבור יידע שראש הרשימה הגדולה ממונה לראשות הממשלה זה ידחוף להגדלת המפלגות הגדולות ואז תהיה זהות רבה יותר בין זהות ראש הממשלה, הרכב הקואליציה וזהות השרים.

גידי גרינשטיין: לראש הממשלה יהיה חופש רב יותר כי יהיה קשה יותר להפילו, למנות שרים שהוא יוכל לעבוד אתם.

גידי גרינשטיין: נכון להיום שניים משלושת השרים הבכירים בממשלה הם יריביו הפוליטיים של ראש הממשלה מתוך מפלגתו ומבחוץ.

יצחק לוי: אתה לא קובע את מי ממנה.

גידי גרינשטיין: אחת השאלות שעולות היא האם יש חשש שמפלגה קטנה שמונה למשל 20 ח"כים - ראש מפלגה כזאת תזכה ברוב הקולות ולכן מי שעומד בראשה ימונה לראשות הממשלה, אנו מאמינים שהסיכוי לכך זעום, כי המינוי הישיר של ראש המפלגה הגדולה ידחוף אנשים להצביע למפלגות גדולות, ולכן הסיכוי שתהיינה הרבה מפלגות קטנות פוחת.

גידי גרינשטיין: אני רוצה להתייחס למספר נקודות שעלו במסמך שנשלח על ידי אייל זנדברג; ראשית, העלית את השאלה, מה יקרה אם רשימה זכתה במספר מזערי מסוים של מנדטים.

גידי גרינשטיין: אנו אומרים שהסיכוי לכך זעום אך הרעיון של לקבוע סף מקובל עלינו.

גידי גרינשטיין: נקודה נוספת, האם הכלל של מינוי ראש הרשימה הגדולה יחול רק במצב של הרכבת ממשלה עם בחירת כנסת חדשה, התשובה שלנו חיובית.

יצחק לוי: למה שזה לא יהיה אוטומטי?

גידי גרינשטיין: אנו מדברים על מצב שראש הממשלה התפטר, הפסיק תפקידו, והשאלה היא אם הולכים לבחירות אוטומטית, או נותנים הזדמנות לחבר כנסת- -

יצחק לוי: למה שלא ניתן לשני ברשימה, למשל, או לראש הרשימה השנייה?

זאב אלקין: הוא רוצה להשפיע על הבחירות, לא על הממשל.

גידי גרינשטיין: השאלה השלישית, האם התפקיד יוטל על מי שעומד בראש רשימת המועמדים להבדיל מראש אגד של רשימות, סיעות או מפלגה.

גידי גרינשטיין: אנו אומרים בפירוש - ראש רשימת המועמדים שהוצגה בפני הציבור – לא ראש המפלגה הגדולה ולא ראש הסיעה הגדולה.

אייל זנדברג: השאלה היא אם אגד של מפלגות.

יצחק לוי: אותו זה לא מעניין.

גידי גרינשטיין: הנקודה הבאה, אנו אומרים שראש הרשימה הגדולה לא צריך את אמון הכנסת במועד ההשבעה.

גידי גרינשטיין: השאלה החמישית מדברת על ניסוח מדויק של לשון החוק ביחס לזיהוי חבר הכנסת שעליו מוטל התפקיד, להבחין בין מפלגה, סיעה ורשימת מועמדים.

גידי גרינשטיין: אנו חוזרים לנקודה הקודמת - רשימת מועמדים.

גידי גרינשטיין: סעיף שש, מדובר פה על מה קורה אם יש ויכוח או ערעור על תוצאות הבחירות.

גידי גרינשטיין: להערכתנו, צריך לקבוע מועד מוסכם שבסופו מפורסמות התוצאות ועל בסיס זה מתקבלת ההחלטה.

גידי גרינשטיין: סעיף שבע, אנו מסכימים – זה עניין טקסי, לנשיא לא יהיה שיקול דעת בבחירת המועמד.

גידי גרינשטיין: המטרה היא לתת יתרון לראש הרשימה הגדולה.

גידי גרינשטיין: אם הוא לא מסוגל להקים קואליציה, זה חוזר למנגנון הקבוע בחוק כיום.

גידי גרינשטיין: סעיף תשע, אם יש שתי מפלגות שתזכינה במספר קולות זהה, יופעל המנגנון הרגיל - גם לכך אנו מסכימים.

סעיד נפאע: בתחילת הדברים אמרת שאם הולכים על העלאת אחוז החסימה, זה ייראה מרחיק לכת מדי.

סעיד נפאע: מה עדיף בעיניך?

גידי גרינשטיין: מבחינת היכולת למשול, לעצב ולבצע מדיניות, לתת מענה לצורכי האזרח, המינוי הישיר חשוב יותר מהעלאת אחוז החסימה.

גידי גרינשטיין: העלאת אחוז החסימה תשפיע על הרכב הכנסת, להערכתנו, וקשה לנו לראות את השפעתה על יכולת הממשלה לתפקד.

יצחק לוי: במציאות כך היה מקום המדינה - ראש הרשימה הגדולה מקים את הממשלה.

יצחק לוי: אי אפשר יהיה לקבל את ההצעה שהממשלה תקום בלי רוב של הכנסת.

יצחק לוי: זה נגד המשטר הפרלמנטרי.

יצחק לוי: חוץ מזה, זה יגרום לאי יציבות גדולה מאוד, כי ה-61 האחרים, גם אם לא יפילו את הממשלה, לא יתמכו בה.

יצחק לוי: זה יגרום לערעור גדול מאוד, לכן זה לא קביל לגמרי, שממשלה לא תזכה ברוב של הכנסת.

יצחק לוי: בעיניי, השיטה הזו יכולה להשיג רק מטרה אחת.

יצחק לוי: היא לא תשיג יציבות, כי היא משפיעה רק על השלב הראשון של הקדנציה.

יצחק לוי: אתם אומרים: אנו רוצים להשפיע רק על הבחירות.

יצחק לוי: גם כשהיו מפלגות גדולות - שרון - 40 מנדטים וכן הלאה, אני חושב שאתם לא נוגעים בלב הבעיה.

יצחק לוי: אתה רוצה שבסוף לא יהיה איחוד לאומי או בל"ד ושכולנו נצביע ליכוד או משהו כזה.

יצחק לוי: אני לא מבין למה לנו בכלל הדבר הזה.

יצחק לוי: יש הצעות שיכולות לגרום לשינוי בשיטת הממשל בצורה אמיתית הרבה יותר.

יצחק לוי: צריך לתת לוועדות על פי משרדים להחליט החלטות תקציביות, לעשות דברים שיש להם תוחלת ממשלית, ארגונית, בירוקרטית, של חלוקת כוחות, ולא לבוא עם הצעות כמו זו, שרק מרגיזה חלק מהמפלגות ורק משמחת חלק מהמפלגות האחרות.

יצחק לוי: אני מתנגד לכל ההצעה הזו.

יצחק לוי: איני רואה בה שום תועלת שיכולה להביא לקידום המטרות החשובות.

יצחק לוי: לא אלה הפתרונות.

יצחק לוי: כמה הערות לגבי ההצעה עצמה; יכול להיות שמפלגה גדולה בזמן קצר אחרי הבחירות, מתברר שהיא מתפרדת לגושים.

יצחק לוי: איך פותרים את הבעיה הזו?

יצחק לוי: כאשר היו ממשלות מיעוט במדינת ישראל, הן התפרקו, היה להן קשה מאוד למשול.

יצחק לוי: למה ליצור מנגנון שמקים ממשלה חלשה?

יצחק לוי: זה מה שאתה יוצר.

יצחק לוי: אתה מדבר על 30 מנדטים, ולאט-לאט תצרף, תוך כדי תנועה.

יצחק לוי: נתניהו היה אומר: תוך כדי תנועה.

יצחק לוי: זאת לא שיטת ממשל.

יצחק לוי: זה בלתי אפשרי.

יצחק לוי: אני מציע להוריד את ההצעה הזו מסדר היום.

זאב אלקין: אתייחס לשתי ההצעות, כי הן נראות לי די שונות.

זאב אלקין: השינוי שמציעה הוועדה הוא כמעט קוסמטי.

זאב אלקין: אתייחס לשינוי של "יש תקווה" - אני מתנגד לו משתי סיבות; אחת, יש פה פגיעה ברעיון של משטר פרלמנטרי.

זאב אלקין: אם כבר רוצים ללכת למודל כזה, אפשר ללכת לשיטה של בחירה ישירה של ראש ממשלה שיקראו לו נשיא.

זאב אלקין: מי שזוכר את הצעת החוק של ישראל ביתנו זוכר שיש שם שני נשיאים בכובעים שונים.

זאב אלקין: הבעיה השנייה שלה היא אי יכולת תפקוד בכנסת.

זאב אלקין: ממשלה שלא יכולה להעביר בשלום אף חוק בכנסת ולא יכולה למנוע חקיקה פרטית שהולכת נגד דעת הממשלה היא ממשלה מאוד מקרטעת וההצעה שלכם מזמינה את המצב הזה.

זאב אלקין: ממשלה מול הכנסת לא תוכל לתפקד, ויש לכך סכנות של פריצה של המסגרת התקציבית, של אנדרלמוסיה בכל תהליך החקיקה וכו'.

זאב אלקין: על כן אני חושב שיהיה לא נכון ללכת על ההצעה הזו.

זאב אלקין: יחד עם זאת, ההצעה שמונחת בפנינו נכונה, לטעמי.

זאב אלקין: אני מציע שננסה לבדוק היסטורית מה שילמו ראשי המפלגות הגדולות ביותר לשותפים הקואליציוניים טרם הוטל עליהם התפקיד.

זאב אלקין: עצם הטלת התפקיד של הרכבת הממשלה, יש פה מיצוב מעמד במידה עדיפה על כל המתחרים, לכן ראשי המפלגות הגדולות דאגו מראש לסכם את העניינים עם השותפים הקואליציוניים טרם הליכה להתייעצות.

זאב אלקין: ברגע שהטלת התפקיד תהיה אוטומטית, לפי ההצעה הזו, יכולת הסחטנות הקואליציונית תקטן, לדעתי.

זאב אלקין: ברגע שברור מי הולך להיות ראש ממשלה, המחיר הקואליציוני יירד.

זאב אלקין: אביא את הדוגמה האחרונה, בסוגייה שעלתה פה של שר הביטחון, לפי מה שהתפרסם, הסיכומים העקרוניים בסוגייה הזו נעשו לפני הליכה לנשיא בגלל הרעיון ההזוי לכאורה של לדלג על המפלגה הגדולה ביותר ולהרכיב ממשלה אחרת, וזה היה רק לפני שנה.

זאב אלקין: ברגע שמישהו עוסק בהרכבת ממשלה, רוב המפלגות עוסקות כבר בשאלה, איך מצטרפים לשם ולא איך עושים קואליציה נגדית.

זאב אלקין: כל עוד זה פתוח אצל הנשיא, הרבה יותר קל להשפיע, לכן התיקון, לפי דעתו של חבר הכנסת לוי, הוא לא מזיק ולא משנה.

זאב אלקין: לדעתי, הוא יכול להועיל.

יצחק לוי: יבואו נתניהו וברק ואולמרט או ציפי לבני או מי שתבחרו, ושלושתם יגידו: תצביעו לי.

זאב אלקין: אם דעתך צודקת ואין פה שינוי מול הנוהל הקיים, המפלגות הקטנות יוכלו להשמיע דעתן לציבור והציבור ישפוט.

זאב אלקין: לגבי הסוגיות שביקשתם להתייחס; הסוגייה הראשונה, אני נגד להגביל את הסעיף הזה לגודל מסוים של מפלגה, לא רואה פה שום היגיון.

מנחם בן-ששון: מפאת קוצר הזמן אני מציע שתמשיך את דבריך בישיבה הבאה.

מנחם בן-ששון: תודה רבה, הישיבה נעולה.