ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 203, 2007-05-08 12:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

אחמד טיבי: המכון לרפואה משפטית הוא המוסד היחידי בארץ המספק שירותים רפואיים משפטיים, ותחום פעילותו הוא לא רק נתיחת גופות אלא גם כל מה שמופיע בנייר העמדה של ה-מ.מ.מ: ניתוח קורבנות מחלות זיהומיות קשות, זיהוי קורבנות, בעיקר במקרי אסון רב נפגעים, בדיקות פיזיות שלן קורבנות אלימות מינית ופיזית, מנת חוות דעת על פי מסמכים רפואיים וטכניים, והוראת רפואה משפטית.

אחמד טיבי: המוסד מוכר, ויש התמחות מוכרת ברפואה משפטית במכון.

אחמד טיבי: אני כנבחר ציבור וכרופא המגלה עניין ורצון לסייע למכון הזה להמשיך ולעמוד על רגליו ולתת שירות טוב יותר, רוצה לסייע להנהלת המכון במעמסה הכבדה המוטלת עליה ועל הרופאים במתן שירותים לכלל הציבור.

אחמד טיבי: מלבד היותי רופא, אני נחשף לכך כאשר אני נדרש לסייע לאנשים לחלץ גופות של אנשים שנהרגו בתאונות דרכים או במקרי רצח, בעיקר בסופי שבוע.

אחמד טיבי: יש מצוקה של כוח אדם, חוסר בתקנים.

אחמד טיבי: לפי נייר העבודה חסרים 19 תקנים.

אחמד טיבי: למרות שפה כתוב שיש 7 תקנים של רופא משפטי, 6 מאוישים.

אחמד טיבי: יש דרישה לשדרוג המכון והשירותים בסך 4,000,000 שקלים, שאמורים להינתן בפריסה על פני 5 שנים.

אחמד טיבי: ישנה בעיה בסוף השבוע.

אחמד טיבי: כאשר אנשים מוצאים את מותם בימי שישי-שבת וצריך להביא אנשים לקבורה, אין מספיק כוח אדם כדי לבצע נתיחה.

אחמד טיבי: בכל פעם שמתבצעת נתיחה זה בגדר טובה למי שפונה, או שבכל זאת אין תקנים והם נמצאים במקום אחר, גם בימי חול.

אחמד טיבי: זה יוצר מצב לא תקין, גם לגבי אנשים דתיים, להביא אנשים לקבורה כמה שיותר מהר.

אחמד טיבי: אני יוזם את הדיון הזה כדי להעלות את הנושא של מצוקת כוח האדם והבעיה התקציבית על סדר היום.

אחמד טיבי: אני משתמש בוועדה כדי למנף את הנושא הזה ולעזור למכון ככל האפשר, על מנת שיוכל לקיים את כל המוטל עליו.

אחמד טיבי: אני רוצה להודות לאנשים שעושים עבודה קשה מאוד.

אריה אלדד: אני מכיר את עבודת המכון שנים רבות, גם מעבודתי בצבא, ואני יודע איזו עבודת קודש נעשית שם.

אריה אלדד: אני יודע גם איך המצוקה משפיעה על תהליכים רבים אחרים במדינה, תהליכים משפטיים, תהליכים רפואיים.

אריה אלדד: מדינת ישראל נמצאת בנסיגה חמורה בכל מה שקשור לנתיחות, לקביעת סיבת המוות.

אריה אלדד: המקום היחיד שבו מתקיימת עבודה בעלת משמעות בתחום הזה, זה במכון לרפואה משפטית.

אריה אלדד: הנתיחות שמתבצעות בבתי חולים הן ספוראדיות מאוד, הן כמעט נדירות.

אריה אלדד: אני יודע שאם לא נצליח לגרום לרשות המבצעת לחזק את המכון ולתמוך בו, אנו עלולים למצוא את עצמנו במצב משברי גם בהיבטים הרפואיים, גם בהיבטים המשפטיים וגם בהיבטים המחקריים.

אריה אלדד: אני סבור, שהדיון ראוי ואני מקווה שנצליח למנף אותו כדי לסייע למכון.

בני דוידזון: משנת 2004 המכון הועבר לניהולו של המרכז הרפואי אסף הרופא.

בני דוידזון: הישיבה הזאת מבורכת.

בני דוידזון: המכון הוא היחידי במדינת ישראל, שעוסק בתחום שאנו קוראים לו רפואה משפטית אבל הוא מאוד רחוק מרפואה.

בני דוידזון: הוא כלי לעזרתם של אמצעי אכיפת החוק במדינת ישראל.

בני דוידזון: הוא אוסף ראיות גם ממתים וגם מחיים, כדי לעזור לרשויות האכיפה להגיע לדין צדק.

בני דוידזון: כתוצאה מהיכולות האלה התפתחו יכולות נוספות, כמו זיהוי קורבנות.

בני דוידזון: הדברים האלה באו לידי ביטוי גם בתאונות, גם בפעילות טרור במדינת ישראל וגם באסון הצונאמי, כאשר אנשי המכון ביחד עם אנשי המז"פ עשו שם תהליך זיהוי בצורה שמעוררת כבוד בכל העולם.

בני דוידזון: כל זה טוב ויפה, אבל המכון הזה ממוקם בבית ישן בתל אביב, שלא מתאים לצרכיו.

בני דוידזון: הוא עבר מסמכות משטרת ישראל למשרד הבריאות מסיבה פשוטה – כי יש שם רופאים.

בני דוידזון: העבודה של המכון למשרד הבריאות היא אפס.

בני דוידזון: כל עבודתו היא לטובת משטרת ישראל ומשרד המשפטים, והשאר למען צה"ל.

משה שרוני: אולי צריכים לחשוב על העברת בעלות.

בני דוידזון: אנחנו חושבים על העברת בעלות, ואנו הצענו את זה אפילו בפומבי.

משה שרוני: אבל לא כולם קופצים על זה.

בני דוידזון: עבודתו תלויה יותר בכוח אדם מיומן ובאמצעים מתוחכמים.

בני דוידזון: בעידן של היום, כאשר המדע והזיהוי הביולוגי הופך ליותר בולט ודומיננטי בכל תחומי הרפואה המשפטית, המכון לא יכול לעמוד בזה מבחינה תקציבית.

בני דוידזון: המכון עבר במהלך 7 השנים האחרונות מסכת נרחבת של הלקאה פומבית, מעבר לוועדות הפורמאליות שהוציאו מסקנות לגביו.

בני דוידזון: זה פגע בתפקוד שלו, עד כדי כך שמתמחים טובים שרצו לבחור במכון הזה נעלמו.

בני דוידזון: גם אנשים שעוסקים בזיהוי הביולוגי, אנשים עם תואר שני ושלישי במדעי הביולוגיה ומדעי המעבדה, מתוגמלים על פי דרג השכר של משרד הבריאות ולא של משטרת ישראל.

בני דוידזון: ההבדלים האלה גרמו לכך שיכולת המכון להחזיק כוח אדם מיומן ומקצועי הלכה והתדלדלה.

בני דוידזון: הגענו למצב שבו חלק מן הבדיקות לא מתבצעות, למגינת לב כל הגורמים במדינת ישראל, ולעיתים אף צריך לבצע זאת בחו"ל בעלויות גבוהות.

בני דוידזון: אנחנו קיבלנו באהבה את העול הזה, ואנו מרגישים את עצמנו אחראים פתאום לכל הרפואה המשפטית במדינת ישראל.

בני דוידזון: אנו מבינים את כובד המשימה.

בני דוידזון: עשינו עבודה מאוד נרחבת ויסודית, שכתוצאה ממנה יש היום הרבה דברים שהשתנו במכון, גם מבחינת צורת התנהלות מסוימת, גם מבחינת נורמות, גם מבחינת סוג העבודה, גם מבחינת גיוס מתמחים.

בני דוידזון: שוב יש מתמחים למכון והוא הפסיק להיות כזה מפחיד.

בני דוידזון: אתם גם לא קוראים עליו שום דבר בעיתונות פתאום.

בני דוידזון: כל הדברים האלה נעשו בזכותנו, אבל גם אנחנו מגיעים היום לקצה יכולת הביצוע.

בני דוידזון: היות והמכון הזה היה נחשב כבית חולים קטן בהגדרות של משרד האוצר ומשרד הבריאות, הוא היה מתוקצב בצורה כזאת.

בני דוידזון: התקציב שלו לא לקח בחשבון את העובדה, שכמעט כל עבודתו נעשית עבור המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים.

בני דוידזון: כאשר הגענו לקצה גבול היכולת, פנינו לגורמים האלה, בייחוד למשרד לביטחון פנים.

בני דוידזון: למשרד לביטחון פנים יש מנכ"ל מאוד פעיל.

בני דוידזון: הוא לקח את העניין עליו, הוא יזם, ואנחנו יצרנו עבודה מאוד יסודית, תוכנית רב שנתית למשך 5 שנים, שבה המכון יקבל את צרכיו – הכל מלבד בניין חדש - ומצבו ישופר מבחינת תקציב תפעולי, מבחינת כוח אדם ומבחינת ציוד, בעלות כוללת של 23,000,000 שקלים שיוחלקו ל-5 שנים.

בני דוידזון: חלק מן הסכום הוא עבור הוצאות חד פעמיות, וחלקו עבור הוצאות שוטפות.

בני דוידזון: הלכנו לפי קריטריונים בינלאומיים, וקבענו רופא אחד ל-250,000 איש.

בני דוידזון: לכן, אנחנו מדברים על לפחות 8 רופאים מומחים כדי לתת שירות טוב לכל מדינת ישראל.

בני דוידזון: היום ישנם רק 3 רופאים.

בני דוידזון: אחת שהיתה ברחה בעקבות הזובור הקודם.

בני דוידזון: כיום המכון נותן שירות טוב רק לאזור המרכז.

בני דוידזון: לא כל הגופות מגיעות למכון, וצריך לקחת הכל בחשבון.

בני דוידזון: המסמך הזה עובד במשרד הבריאות, והוא חתום על ידי שלושת המנכ"לים: משרד הבריאות, המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים.

בני דוידזון: המסמך הזה הוגש לקובי הבר.

משה שרוני: עד כמה שידוע לי, כאשר המסמך שלנו יצא משרד האוצר עדיין לא קיבל שום דבר.

בני דוידזון: המסמך עבר בדיקה אחרונה במשרד לביטחון פנים לפני שבועיים.

בני דוידזון: אני הייתי שותף לבדיקה שלהם.

בני דוידזון: שאלו אותי שאלות, ולאחר מכן הם חתמו גם.

בני דוידזון: זה נגמר במשך השבועיים האחרונים.

בני דוידזון: כל התהליך הזה נעשה במהירות גדולה מאוד, תוך חודשיים.

בני דוידזון: חבר הכנסת טיבי מודאג מנושא שחרור הגופות, שזו בעיה קריטית לבני הדת המוסלמית.

בני דוידזון: צריך שיהיה ברור, שהמכון לא מבצע שום דבר בעצמו.

בני דוידזון: הוא קבלן עבודה.

בני דוידזון: כל עוד אין היתר מהמשטרה, אסור לו לבצע שום דבר.

בני דוידזון: אם הגופה מגיעה במהלך שישי-שבת, ישנה הנחיה קבועה במכון מזה שנתיים וחצי, שכאשר מדובר בבן העדה המוסלמית או שיש דרישה של המשפחה ללא קשר לדת לשחרור מוקדם, הגופה משתחררת במהלך סוף השבוע.

בני דוידזון: היום זה נורמטיבי.

אחמד טיבי: ממתי זה?

בני דוידזון: שנתיים וחצי.

אחמד טיבי: ההנחיה קיימת, אבל המציאות שונה כי יש עומס.

אחמד טיבי: בחודשים האחרונים פניתי אליכם מספר פעמים.

אחמד טיבי: הפעם האחרונה היתה לפני חודש.

אחמד טיבי: בבוקר פניתי לפרופ' היס, שהיה במקום אחר, הוא היה צריך לבדוק מקרה אונס, ולכן הוא לא יכל לשחרר.

אחמד טיבי: לאחר מכן, התברר שהוא יכול והוא שחרר.

אחמד טיבי: זה לא בדיוק תרגום של ההנחיה.

בני דוידזון: ההנחיה קיימת שנתיים וחצי, אבל אנו צריכים לזכור שבמהלך החצי שנה האחרונה היו במכון לרפואה משפטית שני רופאים.

בני דוידזון: למרות זאת, נעשה כל מאמץ לשחרר בסוף שבוע.

בני דוידזון: הפניות שלך היו פניות חריגות.

בני דוידזון: רוב הפניות אינן כך.

בני דוידזון: יש כונן בשבת שעושה את העבודה הזאת.

מרים אזורי: בכל חקירה של מקרה רצח יש שני גופים שעובדים יחד: המז"פ והמכון.

מרים אזורי: בתקופה האחרונה אנו לא מצליחים להביא תוצרת איכותית בתיקי החקירה שבהם אנו מטפלים.

מרים אזורי: בכל מדינה מתוקנת רופא פתולוג צריך להגיע מיד לזירה.

מרים אזורי: יש חשיבות שהוא יהיה במקום בזמן הקרוב ביותר למציאת הגופה, כי יש ממצאים שצריכים להיבדק במקום.

מרים אזורי: הדבר הזה לא נעשה היום, כי בדרך כלל יש רק רופא אחד לשניים ואז צריך להחליט או שסוגרים את המכון או שבן אדם נוסע לזירה.

מרים אזורי: האירועים לא תמיד מתרחשים בין 07:00 ל-17:00.

מרים אזורי: לפעמים זה בשעה 02:00 בבוקר או בשעות אחרות.

מרים אזורי: המצב הזה פוגע קשה באיכות החקירות של מדינת ישראל.

מרים אזורי: הרבה מאוד מהמוצגים, אותם חפצים שנמצאים בזירות עבירה ומהם אנו יכולים להוציא ממצאים מז"פים, נבדקים במכון.

מרים אזורי: המעבדה הביולוגית היא מצוינת, אבל היא לא מסוגלת לתת את המענה לחקירות האלה.

מרים אזורי: מדובר בבדיקות D.N.A, בדיקות מסובכות ורגישות מאוד.

מרים אזורי: המדינה לא מקבלת חקירה בזמן הנכון ובהיקף הנדרש.

מרים אזורי: הדבר הזה פוגע בנו ובאיכות הממצאים שאנו מביאים למשרד המשפטים, ובסופו של דבר גם פוגע בצדק.

מרים אזורי: ישנן בדיקות שהפסיקו לעשות אותן.

מרים אזורי: אין בדיקות של עצם ושערות.

מרים אזורי: השירות הזה נעלם מהארץ.

אחמד טיבי: האם אין בדיקה של שערות עכשיו?

מרים אזורי: הפסיקו לעשות, כי הם מצאו את עצמם עם שני אנשים.

מרים אזורי: כל מה שהם עושים, זה בהתנדבות.

מרים אזורי: הם עושים הרבה מעבר למה שהם יכולים.

מרים אזורי: הם מנסים לתת שירות מעל ומעבר לכוחות שיש להם.

איציק קורניו: אנו מבצעים את התהליך הזה בכל אסון רב נפגעים ביחד עם המכון לרפואה משפטית, עם הרופאים הפתולוגים במיוחד.

איציק קורניו: ליווינו את כל האירועים בשנים האחרונות, כולל הצונאמי ורעידת האדמה בטורקיה.

איציק קורניו: עד היום האירוע הגדול ביותר היה האירוע בנתניה במלון פארק.

איציק קורניו: אנו רואים מה שקורה בעולם: תאונות רכבת ותאונות מטוס, ויודעים שצריך להיערך לזה.

איציק קורניו: הנושא הזה הוא מאור חשוב לאותם אנשים מאמינים ולאותם בני משפחה חיים, שרוצים לדעת מה קורה עם קרובי המשפחה שלהם.

איציק קורניו: התהליך הוא תהליך מדעי.

איציק קורניו: זה מתבצע על בסיס בדיקה רפואית, בדיקת תביעות אצבע או D.N.A, ולכן הוא לוקח זמן ועולה כסף רב.

איציק קורניו: אנחנו נדרשים על ידי הממשלה להיערכות באירוע קיצון של רעידת אדמה של 16,000 חללים.

איציק קורניו: מדובר בהיערכות מאוד רצינית.

איציק קורניו: אני יודע שרוב הגופים לא ערוכים לזה, וגם אנחנו.

איציק קורניו: צריכים להשקיע גם במישור של כוח האדם וגם במישור הכספי.

איציק קורניו: אם לא נהיה ערוכים לזה מראש, יהיה קשה מאוד להיערך לזה תוך כדי.

יהודה משי זהב: אני חייב להגיד, שהעבודה שעושים רופאי המכון זו עבודת קודש.

יהודה משי זהב: אני רוצה לומר שהחוסר בכוח האדם פוגע גם בכבוד המת וגם בכבוד החי.

יהודה משי זהב: כולם מכירים את המושג של הלנת המת.

יהודה משי זהב: היהודים המאמינים מקפידים להביא לקבורה באותו יום.

יהודה משי זהב: בגלל המחסור בכוח האדם אין רופא שיעשה את הבדיקה באותו היום, ואז אנו נתקלים במקרה של הלנת המת.

יהודה משי זהב: זה פוגע גם בחיים, כי כל עוד שיקירה של המשפחה לא מגיע לקבורה אין לה את מנוחת הנפש.

יהודה משי זהב: במכון משתדלים שהזיהוי המקצועי יהיה תואם גם את הזיהוי ההלכתי.

יהודה משי זהב: במכון יש נציג של הרבנות הראשית, שהוא נמצא שם על רבע תקן.

יהודה משי זהב: מחזיקים אותו כדי שהזיהוי יהיה תואם, והוא מקבל 600 שקלים בחודש.

יהודה משי זהב: זה ביזוי.

יהודה משי זהב: הוא נמצא שם בשעות לא שגרתיות ומשתדל שהזיהוי יהיה גם על פי ההלכה.

יהודית זנדבנק: אני רוצה להוסיף נקודה אחת.

יהודית זנדבנק: הידע בכל התחומים קיים במכון: בתחום הרפואי, בתחום המעבדתי ובכל התחומים הקשורים למשטרה ולצבא.

יהודית זנדבנק: הידע קיים, אבל צריך את היכולת לגייס את האנשים המתאימים.

יהודית זנדבנק: ברגע שיהיו לנו את האנשים האלה נוכל לפרוח.

יהודית זנדבנק: לא צריך להביא מומחים ממקומות אחרים.

יהודית זנדבנק: היום אנו נוכל להתקדם מתוך מה שיש לנו, בתנאי שנוכל להשיג אנשים, והשגת אנשים עולה כסף.

משה שרוני: בשביל להשיג אנשים טובים, צריכים משאבים.

רות רלבג: בכניסתי שמעתי את ד"ר דוידזון.

רות רלבג: אנחנו העברנו את המכון לבית החולים, כי היו גם הרבה מאוד בעיות אדמיניסטרטיביות וחשבנו שהמטריה של בית חולים גדול כמו אסף הרופא תוכל ליעל את הניהול השוטף.

רות רלבג: אין לנו ספק שהמעבר לבית החולים עזר מאוד למכון, ופוגע בבית החולים.

רות רלבג: בית החולים תומך היום במכון באופן מעשי בהרבה מאוד תחומים: בכסף, בידע ובזמן ניהולי.

רות רלבג: התקציב של המכון הזה לא עודכן 20 שנה.

רות רלבג: בשעתו המדינה תקצבה בתוך תקציב המשרד לביטחון פנים 4 תקנים.

רות רלבג: זה לא השתנה ולא הותאם במשך הרבה מאוד שנים.

רות רלבג: העבודה שנעשתה פה היא עבודה מתוך ניסיון לתת פתרון למכון מודרני, שמתאים למאה ה-21 במדינה מערבית, שיהיה מסוגל לתת מענה גם למשרד המשפטים, שקונה היום בדיקות בחו"ל, גם למשרד לביטחון פנים, שקונה מאיתנו את השירותים, וגם לצה"ל.

רות רלבג: אין אפשרות היום לעשות יש מאין.

רות רלבג: אם לא נקבל את הדרישות הצנועות שמתחייבות כדי להעמיד את המכון בסטנדרטים הראויים מבחינה מקצועית, אי אפשר לעשות יש מאין.

רות רלבג: הטענות הרבות שהצטברו בעבר על כל מיני נהלים כבר לא קיימים.

רות רלבג: את זה עשו בעבודה רבה ובמיומנות רבה, בהתערבות מקצועית והתערבות ניהולית.

רות רלבג: עכשיו הגענו למצב שבו אין לנו כלל משאבים.

רות רלבג: ללא משאבים לא נהיה מסוגלים לתת תשובות טובות, ונשמע את מה שמז"פ אומר, את מה שהצבא אומר ואת מה שאנשי הציבור אומרים.

רות רלבג: במשך כל השנים עשינו יש מאין בשביל הקטסטרופות.

רות רלבג: אי אפשר לנהל מכון כזה בצורה של משבר.

רות רלבג: לכן, פנינו לקובי הבר.

רות רלבג: שלושה מנכ"לים של משרדים פנו אליו אחרי עבודה גדולה מאוד שעשו אנשי המקצוע והנהלת בית החולים והמכון, והצגנו בפניו את מה שצריך.

רות רלבג: זה לא מקח וממכר.

רות רלבג: אנו מצפים, שהוועדה תתמוך בזה ותעזור לנו לקדם את העניין הזה מול משרד האוצר.

משה שרוני: אולי נעביר את הניהול של המכון למשרד האוצר.

רות רלבג: יש לי כמה דברים בתור לפני המכון.

אריה אלדד: זה בניין שעומד באבו כביר, ואולי משרד ראש הממשלה מעוניין בנדל"ן.

ראובן קוגן: טרם קיבלתי את הפנייה של המנכ"לים לקובי הבר.

רות רלבג: בבקשה, קח את המסמך.

ראובן קוגן: ממה ששמעתי כאן, אני מבין שיש פה 3 סוגיות.

ראובן קוגן: הדבר הראשון הוא נושא של מצוקת גיוס כוח אדם לנושא הפתולוגיה.

ראובן קוגן: המדינה מכירה בזה.

ראובן קוגן: במסגרת הליך בוררות שכר רופאים, שמתנהל בימים אלה על כל מערכת השכר של הרופאים, המדינה הגישה גם את הנושא הזה.

ראובן קוגן: המדינה גם ביקשה להציע מודל למתן פתרונות למצוקה במקצועות הרפואה, ונושא הפתולוגיה הוא אחד הנושאים שאמור להיות מטופל שם.

בני דוידזון: זה לא קשור לזה.

רות רלבג: צריך תקנים.

ראובן קוגן: הנושא השני, הוא השאלה מי מקבל את השירותים מהמכון ומה ההשתתפות של גורמים אחרים במימון המכון.

ראובן קוגן: כפי ששמענו, את רוב השירותים נותן המכון למשרד לביטחון פנים.

ראובן קוגן: כפי שכתוב כאן, ההשתתפות כרגע עומדת על מיליון ו-200,000 שקלים, כאשר השירותים שנמכרו למשרד הזה הם בסביבות ה-5,000,000 שקלים.

ראובן קוגן: יכול להיות שהמנכ"לים המליצו על הגדלת ההשתתפות או מימון בין משרדים.

ראובן קוגן: מבחינת אגף התקציבים אין בעיה לעדכן את ההשתתפות, כך שיבטאו את ערך הפעילות הריאלית שמוכרים המשרדים אחד לשני.

רות רלבג: אנו לא נתנגד שתתנו את הכסף למשרד לביטחון פנים, והוא ישלם לנו עבור השירות.

ראובן קוגן: הנושא התקציבי שאני הכרתי בנוגע למכון, זה הנושא של טיפול בנפגעי תקיפה מינית.

ראובן קוגן: זה הנושא שעלה בדיוני התקציב לשנת 2007.

ראובן קוגן: שם המשרד ביקש לקדם תוכנית לפיתוח המרכזים האלה, כאשר בין היתר הוא ביקש תוספת תקנים של פתולוגים רפואיים למכון לרפואה משפטית.

ראובן קוגן: התקנים האלה ניתנו בבסיס תקציב 2007.

ראובן קוגן: המכון טוען שזה לא הגיע, אבל אני מאמין שזה יגיע.

בני דוידזון: זאת לא הבעיה.

משה שרוני: הבעיה המרכזית, היא שחסרים 19 תקנים ולא תקן אחד.

משה שרוני: אם רוצים לקדם את הנושא הזה ולתת מענה בדרך של כל מדינה מתקדמת, זו הנקודה שצריך לדון בה.

משה שרוני: לא יכול להיות שמשאירים את המכון באותו בניין 60 שנה.

משה שרוני: רוצים להביא אנשים שיתמחו שם בתנאים כאלה.

ראובן קוגן: זאת הסוגיה שאני הכרתי עד היום.

ראובן קוגן: אחרי העבודה של המנכ"לים, משרד הבריאות יעלה את זה בדיוני התקציב לשנת 2008.

ראובן קוגן: אני מאמין שאם בסדר העדיפות של המשרד יתפוס עדיפות כל כך גדולה, אז גם יימצא לזה מענה במסגרת תוספות תקציביות לשנת 2008.

בני דוידזון: נעשתה פה עבודה שפויה שחילקה את כל הצרכים על פי התפתחות נורמטיבית, גם מתוך הכרת הצרכים של מדינת ישראל וגם מתוך הקשיים של מדינת ישראל.

בני דוידזון: זה מחולק ל-5 שנים ולוקח בחשבון התפתחות טבעית של המכון, מתוך כוונה למלא את כל המטלות שלו, כפי שהוגדרו על ידי כל המשרדים הקשורים, כולל היכולת לבצע בדיקה של נפגעי תקיפה מינית ואלימות נוספת בכל קצבי מדינת ישראל, ולא רק באזור המרכז.

בני דוידזון: זה נכתב בצורה נכונה וראויה.

בני דוידזון: חשבנו על זה הרבה ותרגמנו את זה לכסף.

בני דוידזון: כל סכום שנכתב שם, הוא סכום אמיתי בלי ניפוחים.

בני דוידזון: אין שם מקום למיקוח.

רחל אלמן: אנחנו רואים את הייעוד שלנו במתן עזרה לנפגעות.

רחל אלמן: יש חלק קטן, 20% מהנפגעות שפונות אלינו, שבוחרות לחרף את נפשן ולהגיש תלונה במשטרה.

רחל אלמן: כדי להגיש תלונה במשטרה הן צריכות באותו יום של מעשה התקיפה המינית להיבדק על ידי רופא משפטי.

רחל אלמן: הבחורות האלה פזורות על פני כל מדינת ישראל.

רחל אלמן: המקום היחיד שנותן להן אפשרות לעבור את הבדיקה הזאת, זה בית חולים וולפסון במרכז הארץ.

רחל אלמן: אותו מעשה שהבחורות האלה מתכוונות לעשות, הגשת תלונה במשטרה, הוא מעשה גבורה מבחינה ציבורית.

רחל אלמן: זה לא משהו שעומד כדי לשרת את המטרות שלהן.

רחל אלמן: זה משהו שהוא בסיס לביאור תופעה במדינה.

רחל אלמן: כל אלה הן בעיות ציבוריות של המדינה.

רחל אלמן: אלה לא בעיות אישיות שלהן.

רחל אלמן: הן מוכנות לקחת חלק כואב מאוד במהלך הזה, כדי שאותו תהליך יתבצע.

רחל אלמן: מדינת ישראל היתה צריכה לשלוח אליהן הביתה מישהו שייקח את אותן הראיות ויבצע את אותן הבדיקות הנחוצות להליך הפלילי.

רחל אלמן: בפועל, אותן בחורות שעוד נכונו להן אירועים חזקים ולא נעימים, כבר בשלב הראשון הזה, באותו יום הנורא שבו התרחש אותו אונס, צריכות להיבדק על ידי רופא משפטי.

רחל אלמן: אותן אלה שגרות במטולה צריכות לנסוע לבית החולים וולפסון ששם יש רופא משפטי.

רחל אלמן: הדרישה הזאת מזעזעת.

רחל אלמן: המילים הרגילות שאני משתמשת בהן בהקשרים המשפטיים לא מתאימות לכאן.

רחל אלמן: זו דרישה לא אנושית, מזעזעת ורשעית.

משה שרוני: מה את מציעה?

רחל אלמן: אני לא יודעת מי הוא אותו רופא שצריך לבדוק אותן, האם זה צריך להיות גניקולוג או רופא משפטי.

רחל אלמן: אם זה צריך להיות רופא משפטי – וכרגע נקבע על ידי משרד המשפטים שזה חייב להיות איש המכון לרפואה משפטית, פתולוג שעבר הכשרה של 4-5 שנים - אז צריכים להיות נוכחים בבתי החולים ברחבי הארץ רופאים של המכון לרפואה משפטית, שיוכלו לבצע את אותה בדיקה מיוחדת הנחוצה לצורך איסוף הראיות לצד אותה בדיקה רפואית.

רחל אלמן: מדובר פה בשירות שאותה בחורה נותנת לתהליך של אכיפת החוק לתהליך הפלילי.

רחל אלמן: זה לא משהו שבא לקדם את ענייניה האישיים.

רחל אלמן: המדינה צריכה להעמיד לרשותה את אותם כלים הנדרשים לצורך זה.

רות רלבג: משרד הבריאות הכין תוכנית להקים 5 מרכזים ארציים, ובכללם המרכז של וולפסון ובני ציון, שיוכלו לטפל בנפגעות תקיפה מינית בזמינות יותר טובה.

רות רלבג: מכיוון שלא ניתן להעמיד רופא משפטי בכל אחד מהמכונים האלה, בגלל הבעייתיות שהוצגה פה, ניסינו להגיע להסכמה עם ד"ר דוידזון שיעמיד לנו רופאים שיגיעו בהתראה קצרה למרכזים האלה.

רות רלבג: במרכזים האלה תהיינה עובדות סוציאליות, שיוכלו לטפל בנפגעת.

רות רלבג: את הנושא של הבדיקה של הרופא המשפטי יקבלו מהמכון בהתראה קצרה, והוא יוכל להעמיד את כוח האדם הזה.

רות רלבג: בגלל שיש להם מצוקה נוראה, אין טעם להקים היום את המרכזים וליצור ציפיות, כי ללא הרופא המשפטי אין בזה תועלת.

רות רלבג: לכן, כל הסיפור הזה מתעכב.

רות רלבג: אנו חוזרים בדיוק לאותה נקודה.

רות רלבג: מרכז הידע נמצא כרגע במכון.

רות רלבג: בתי המשפט מקבלים רק את הבדיקות של הרופאים המשפטיים.

רות רלבג: למרות שיש לנו תוכנית, שהקצינו לה משאבים כספיים, אי אפשר כרגע לבצע אותה בגלל הבעיה במכון.

רות רלבג: הפתרון צריך לבוא ממשרד האוצר.

רות רלבג: אם שלושה מנכ"לים התפנו לעניין הזה, צריך לקדם את העניין בלוח זמנים מהיר ביותר.

משה שרוני: הוועדה תקבע את זה כדי לממש את זה בצורה הטובה ביותר.

משה שרוני: אני רוצה לסכם את הישיבה: ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת רואה בדאגה את מצוקת התקציב וכוח האדם במכון הלאומי לרפואה משפטית.

משה שרוני: מצוקה זו מתבטאת בהיקף השירותים שהמכון מספק למשטרה ולפרקליטות המדינה, וגורמת לעיכובים בהליכים הפליליים.

משה שרוני: הוועדה רואה בחומרה את העובדה שבשל מצוקת כוח האדם במכון אין ביכולתם של הרופאים המשפטיים לבצע בדיקות קליניות לנפגעות תקיפה מינית המתגוררות מעבר למרכז הארץ.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד הבריאות, משרד המשפטים והמשרד לביטחון פנים לקבל לאלתר החלטה בשאלת כפיפות המכון הלאומי לרפואה משפטית.

משה שרוני: על משרדים אלה להכריע איזה משרד יקבל עליו אחריות מקצועית ותקציבית למכון זה כך שניתן יהיה להתמודד בצורה טובה יותר עם המצוקה בה נתון המכון.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד הבריאות, משרד המשפטים, המשרד לביטחון פנים ומשרד האוצר לבחון את הדרישות לשדרוג המכון במטרה לגבש תוכנית תקציבית מוסכמת שתאפשר למכון לספק רמת שירותים הולמת.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד האוצר להיענות לדרישות התקציביות שהועברו אליו ע"י המכון – 23 מיליון ₪ בפריסה של 5 שנים.

משה שרוני: הוועדה תזמן את נציגי המשרדים הנוגעים בדבר בעוד כחודש כדי לדווח לה על ההסכמות שהושגו בין המשרדים.

משה שרוני: הוועדה תבקש להציג בפניה את פרטי התוכנית לשדרוג המכון וכן את לוח הזמנים לביצועה.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.