ועדת המדע והטכנולוגיה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 44, 2007-05-01 10:00

זבולון אורלב: בוקר טוב.

זבולון אורלב: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת.

זבולון אורלב: אנחנו בפגרה ואנחנו משתדלים להמשיך את עבודת הוועדות.

זבולון אורלב: הישיבה היום מיועדת לטפל בנושא של התפתחות ערוצי התוכן באינטרנט לציבור הדתי והחרדי.

זבולון אורלב: רשת האינטרנט משמשת היום ליישומים רבים.

זבולון אורלב: לא רק לצפייה אבל בעיקר להורדה והעלאה של תכנים, של טקסטים, של אודיו ווידאו, של כתיבה וקריאת דואר אלקטרוני ושל הזמנה וקניית שירותים פרטיים וציבוריים.

זבולון אורלב: היא מספקת כלים שונים שמשרתים גם אותנו, כאנשים פרטיים, וכמובן גם את המגזר העסקי.

זבולון אורלב: רשת האינטרנט הפכה לכלי עבודה קריטי לרוב הארגונים בישראל ובעולם והיא משמשת לא רק לכלי עבודה אלא גם אמצעי תקשורת חברתי ותרבותי.

זבולון אורלב: קיימנו לא מזמן דיון על יתרונה ומעלותיה של רשת האינטרנט בכל מה שקשור למגזר הקשישים בישראל כדי להוציא אותם מבדידותם.

זבולון אורלב: ככלל, הרשת מאפשרת גישה נוחה למידע ושירותים ללא צורך בהגעה פיסית.

זבולון אורלב: בעוד שהחברה המכונה "חילונית", שלא קיבלה על עצמה עול תורה ומצוות נוטה לאמץ את האפשרויות שמגולמות ברשת האינטרנט, תוך הקלת סייגים אבל סייגים מעטים, שמתמקדים בעיקר בצורך להגן על ילדים הרי שההתייחסות של החברה שומרת תורה ומצוות לרשת האינטרנט היא הרבה יותר אמביוולנטית, הרבה יותר חשדנית, הרבה יותר הססנית לצד היתרונות המובהקים והידועים והמצוינים של רשת האינטרנט.

זבולון אורלב: כמובן שיש בתוכה סכנות רבות מאוד לאורח החיים והשקפת העולם, לאמונה של אנשים שומרי תורה ומצוות.

זבולון אורלב: איך שני הדברים האלה יכולים לדור בכפיפה אחת?

זבולון אורלב: את השאלות האלה אנחנו שואלים ונשתדל היום להתייחס לשאלות האלה.

זבולון אורלב: בשנים האחרונות התפתחו כתוצאה מהדילמות האלה אתרי אינטרנט, ערוצי תוכן אינטרנטיים שמיועדים לציבור הדתי, לציבור שומרי תורה ומצוות והזמנו, אני מקווה, את כולם לדיון כאן ואני מקווה שלפחות חלקם נוכחים כאן.

זבולון אורלב: ערוצי התוכן המיוחדים האלה, לכאורה, אמורים לתת פתרונות ולאפשר לציבור שומרי תורה ומצוות ליהנות מכל היתרונות והמעלות שמאפשר האינטרנט ויחד עם זה, לשמור על הסייגים ועל המגבלות של ציבור שומרי תורה ומצוות קיבלו עליהם.

זבולון אורלב: אני מוכרח לומר שהאינטרנט הפך להיות כל כך פופולארי שגם חברי כנסת מבינים שבלי אתר אינטרנט כמעט אי אפשר לקיים קשר עם הציבור.

זבולון אורלב: אני שייך לאותה קבוצה ואני לא יודע מה לגבי חבר הכנסת אלכס מילר שיושב לידי, שבנו לעצמם אתר אינטרנט ורואים בו אחד מהכלים החשובים לשמור על הקשר עם הציבור.

זבולון אורלב: אתר האינטרנט שלי חדש יחסית.

זבולון אורלב: אני חושב שהוא בן חודשיים, משהו כזה, ויש בו כניסות ובעיקר אני מקבל פניות בסוגיות שונות שעומדות על הפרק והוא אחד מהכלים שאנחנו משתמשים בקשר עם הציבור וכמובן, לא רק חברי כנסת כחברי כנס אלא גם מפלגות.

זבולון אורלב: אני לא חושב שיש מפלגה שאין לה אתר אינטרנט.

זבולון אורלב: עוד שימוש פופולארי לערוצי התוכן האינטרנטיים לציבור הדתי זה מפעל חדש של שו"תים.

זבולון אורלב: ראשי תיבות של "שאלות ותשובות", מושג יהודי מובהק.

זבולון אורלב: מפעל השו"ת של אוניברסיטת בר-אילן זכר בפרס ישראל והוא ערוץ תוכן אינטרנטי מובהק.

זבולון אורלב: נברך אותו בהזדמנות זאת בברכות רבות, זה זיכה אותו בפרס ישראל.

זבולון אורלב: המושג של "עשה לך רב וקנה לך חבר", שנאמר בפרקי אבות, מקבל היום צורה חדשה.

זבולון אורלב: "עשה לך רב" זה פשוט שלח לו שאלה באי-מייל.

זבולון אורלב: שלח שאלה לרב שרלו ותקבל תשובה.

זבולון אורלב: יש אתרי שו"תים מאוד פופולאריים ומאוד ידועים.

זבולון אורלב: לא רק זה, שולחים גם פתקים לשים בכותל באמצעות האינטרנט והאי-מיילים.

זבולון אורלב: בפסח האחרון היתה גם מכירת חמץ וירטואלית.

זבולון אורלב: ..

זבולון אורלב: בשביל יהודי שמרני כמוני נפתח צוהר חדש.

זבולון אורלב: זהו נושא מענין ומרתק.

זבולון אורלב: אני נמצא בקשר הדוק עם מר עמיעד טאוב, שהוא עורך ראשי ברשת "דתי-לי".

זבולון אורלב: זו אחת מהרשתות ויש עוד רבות.

זבולון אורלב: לאחרונה השתתפתי ביום עיון שארגנה רשת "כיפה", יחד עם מכללה אקדמית להכשרת מורים "ליפשיץ".

זבולון אורלב: יום עיון מרתק בסוגיה הזאת.

זבולון אורלב: ביום עיון שעשיתם, אתר "כיפה" היה חלק מהמוטיבציה שלי לקיים את הדיון הזה במסגרת הכנסת, כי ראיתי שזה נושא חשוב שעומד על סדר היום.

זבולון אורלב: כמו שאמרתי, אנחנו מקיימים דיון שני בסדרה.

זבולון אורלב: את הראשון הקדשנו לגיל השלישי והיום הוא מוקדש לציבור הדתי.

זבולון אורלב: אחר כך נעבור לציבורים נוספים, במסגרת החלטה של הוועדה הזאת, לטפל בסוגיית האינטרנט.

עמיעד טאוב: החיים בכפר היו פעם פשוטים.

עמיעד טאוב: היה רק רופא אחד, קצב אחד ויינן אחד.

עמיעד טאוב: עם השנים הדברים קצת השתנו.

עמיעד טאוב: הגיע לכפר עוד אופה, קצבים כבר היו ארבעה והיינן עבר לגור בשכנות.

עמיעד טאוב: עם ההתפתחות האופה הבין שכדי לשמור על הלקוחות שלו, לא מספיק שיהיו לו שירותים ומוצרים אלא הוא צריך למתג אותם וליצור אינטראקציה עם הלקוחות שלו.

עמיעד טאוב: הוא קרא ללחם שלו "לחם הפלג" והסביר שבגלל שהחיטה נוצרה ליד המעיינות, ליד פלג שזרם שם, הקמח היה יותר טוב והלחם היה יותר טוב, הוא יצר סיפור שליווה את זה.

עמיעד טאוב: את הסיפור שלו הוא סיפר לשכנים שלו ולכל מי שהגיע קיבל את המותג שנקרא "לחם הפלג" וזה עבר מפה לאוזן.

עמיעד טאוב: כך הוא יצר איזה שהוא מותג וגם יצר איזו שהיא אינטראקציה, מעבר לקניה ולמכירה, עם הלקוחות שלו.

עמיעד טאוב: בשנים האחרונות, ברמת הגירויים התקשורתית שקיימת, שאנשים "מופצצים" בכמות אדירה של מסרים מכל הכיוונים ואנחנו רואים כל מיני פרסומות וקניות, מי שיודע לחזור ולשים דגש על התוכן, על האינטראקציה, על הקשר עם הגולש במקרה זה, יש לו ערך יחסי.

עמיעד טאוב: במיוחד מה שרואים ב-10 השנים האחרונות, זו איזו שהיא הליכה ומעבר של כל עולם הפרסום, המדיות והתקשורת לנישות מפולחות יותר, מממוקדות יותר ויותר מכוונות פר קהל יעד.

עמיעד טאוב: ככל שאתה מפלח ויודע לזהות את קהל היעד שלך ולזהות את המאפיינים שלו, אתה יוצר יתרון יחסי וקל לך להעביר את המסרים לקהל היעד שלך.

עמיעד טאוב: כחלק מהשינוי הזה שהתחיל בערוצי נישות של ערבים, רוסים, הקהל החרדי, השלב הבא היה שלב שבו זיהו את המגזר הדתי-לאומי ב-4,5 השנים האחרונות גם במדיות כתובות, במשודרות וגם אלה המשודרות באינטרנט.

עמיעד טאוב: זיהו את הקהל הזה כנפרד למרות שכביכול, באסוציאציה הראשונית גם של המפרסמים החילוניים וגם של הקהל עצמו, אמרו שזה קהל שנטמע והומוגני יותר בתוך עם ישראל והוא כן חשוף לכל שאר הדברים.

עמיעד טאוב: הדברים האלה השתנו קצת בשנתיים האחרונות ואני מייחס את הפריחה של אתרי האינטרנט הדתיים גם לקטע המדיני.

עמיעד טאוב: הציבור הדתי התכנס בתוך עצמו אחרי ההתנתקות, אחרי הקטע המדיני, וגם הסיבה הבסיסית של מדיה יהודית.

עמיעד טאוב: כל אדם יעדיף לקרוא ויתעניין בדברים שמיועדים אליו ומדברים בשפה שלו ונותנים לו את הדברים שהוא אוהב לדעת.

עמיעד טאוב: אדם שאוהב ספורט, סביר להניח שיקרא את עיתון הספורט.

עמיעד טאוב: אדם דתי שמחפש גם את הנישה הנקיה, הלא פרובוקטיבית את התכנים החינוכיים, משהו שהוא יכול להראות לילדים שלו, קל וחומר שיהיה ערך מוסף לנישה כזאת בעיניו.

עמיעד טאוב: בחשיבה העלינו רשת של אתרי אינטרנט של הציבור הדתי והלכנו צעד אחד קדימה עם הנישה הזאת.

עמיעד טאוב: הלכנו עם רשת אתרים שמיועדת לציבור הדתי כשבבפנים יש לנו פורטלים שמיועדים לנשים דתיות, לחברי מפד"ל, לסטודנטים.

עמיעד טאוב: כל נישה, חיפשנו בה את הערך המוסף, איזה מידע... הרי ידיעה עיתונאית טובה היא ידיעה שאנחנו קוראים אותה ולומדים משהו שלא היה לנו קודם.

עמיעד טאוב: אנחנו חיפשנו לדעת איזה מידע אנחנו יכולים לתת לגולשים שלנו, לקהל היעד שלנו וללקוחות שלנו שהם לא יכולים לקבל במקום אחר, וזאת הסיבה שבנינו נישה בתוך נישה.

עמיעד טאוב: אני אייחס כמה סיבות להתפתחות של ערוצי הנישה הדתיים: 1.

עמיעד טאוב: סיבה סוציו-אקונומית.

עמיעד טאוב: הציבור הדתי-לאומי מאופיין ברובו במעמד בינוני פלוס.

עמיעד טאוב: ברוב המקרים זה ציבור שצורך מותגים לפי המחקרים, ציבור שבהרבה מקרים שני בני הזוג עובדים, מה שמקשר ישיבות לאינטרנט זה שבדרך כל גולשים גם בבית וגם בעבודה.

עמיעד טאוב: הקהל הזה, לאור המאפיינים הסוציו-אקונומיים שלו, מאוד אטרקטיבי למפרסמים.

עמיעד טאוב: בסופו של דבר כלי המדיה והתקשורת קמים בהרבה מקרים כפועל יוצא ממה שהם יכולים לתת למפרסמים כקהל יעד מפולח.

עמיעד טאוב: במדיות שקמו לציבור הדתי באינטרנט אנחנו רואים שיש מגוון אדיר של שירותים: שו"תים, אתרי תוכן, אינדקסים, ערוצי חדשות, מגוון אתרי שירותים.

עמיעד טאוב: בשנה האחרונה קמו כמה אתרים של קניונים וירטואליים שמיועדים לדתיים עם מוצרים שהם דתיים נטו.

עמיעד טאוב: זו עוד סיבה שהביאה לגדילה.

עמיעד טאוב: הסיבה השלישית שקשורה לזה היא הסיבה של העלות הכלכלית.

עמיעד טאוב: היום קל מאוד להקים אתר אינטרנט.

עמיעד טאוב: אין לזה כמעט עלויות.

עמיעד טאוב: מחר אפשר להקים אתר לחובבי מלפפונים ירוקים בגן שמואל ב-500 שקל.

עמיעד טאוב: זה לא היה קיים פעם וזה כן קיים היום באינטרנט.

עמיעד טאוב: אנחנו רואים היום בתי כנסת בקהילות שמקימים אתרים כדי ליצור קשר בינם לבין עצמם, עם שיעורי התורה, עם התמונות של בית הכנסת ועם כל מיני דברים שיתנו מידע שלא קיים לציבור הקהילה במקומות אחרים ובעלות שהיא יחסית אפסית.

עמיעד טאוב: דבר נוסף זה הקהילתיות.

עמיעד טאוב: מדובר בציבור מאוד קהילתי וכולם מכירים את כולם ואוהבים לדעת מה קורה אצל השני.

עמיעד טאוב: הסיבה הבאה היא הזמינות, כמובן.

עמיעד טאוב: אם מישהו באמצע הלילה נתקבל בבעיה הוא יכול לקבל במהירות גבוהה מאוד תשובה לבעיות הלכתיות.

עמיעד טאוב: מעבר להפסדים שיש לעיתונות המודפסת בשנים האחרונות יש סיבה נוספת, שלדעתי הורידה מאוד והיא החדשותיות.

עמיעד טאוב: עצם זה שהיום אתה לא יכול לקום בבוקר, לפתוח עיתון ולגלות דברים שלא שמעת עליהם קודם, זה נזק מאוד גדול לעיתונות, שגם כך היתה במגמת ירידה בשנים האחרונות.

עמיעד טאוב: בציבור הדתי-לאומי אתרי האינטרנט נתנו מענה של חדשותיות שלא היה קיים אף פעם.

עמיעד טאוב: רוב המדיות הדתיות והחרדיות הן שבועיות או ירחוניות.

עמיעד טאוב: היום, כשיש אתרי אינטרנט שנותנים תוכן דתי, אדם לא צריך לחכות לסוף השבוע כדי לדעת מה קורה אצלו במגזר.

עמיעד טאוב: החדשותיות היא אחד היתרונות היחסיים הגדולים ביותר שנתן האינטרנט לדתיים.

עמיעד טאוב: אנחנו רואים שהעיתונים, במקביל, עדין ממשיכים להילחם את המלחמות של מחר עם הכלים של אתמול, עם עלויות הדפוס.

עמיעד טאוב: מצד שני, אנחנו רואים שכל המפרסמים, כל הפן הכלכלי הולך ועובר לאינטרנט.

עמיעד טאוב: כל משרדי הפרסום הגדולים בארץ הקימו מחלקות אינטרנט והן מתחילות להפנות את התקציבים והמשאבים שלהם לאינטרנט.

עמיעד טאוב: קל יותר לפנות והעלות נמוכה יחסית, ולמה להדפיס כשאתה יכול ברבע מחיר לפנות לקהל יעד וגם לבדוק תוצאות.

עמיעד טאוב: יש היום דוחות סטטיסטיים ברמה של כמה פניות וכמה אנשים טלפנו לשם.

עמיעד טאוב: עוד דבר שאני רואה אותו כעיקרון יחסי - -

זבולון אורלב: זה דבר אחרון?

עמיעד טאוב: לא, אנסה לקצר.

עמיעד טאוב: עוד דבר שאני רואה אותו כעיקרון יחסי הוא הנושא של תכנים עיתונאיים.

עמיעד טאוב: אורי אורבך אמר לפני כמה שנים: הטובים לתקשורת.

עמיעד טאוב: האינטרנט נותן מקום לעיתונאים חדשים, לחבר'ה שרוצים להתחיל את דרכם להיכנס לתחום הזה.

עמיעד טאוב: אסיים ביתרונות שהם יתרונות מהותיים: הרחבת קהלי היעד וחיבור לנישות.

עמיעד טאוב: אם אנחנו רוצים ליצור חיבור בין הציבור הדתי-לאומי לציבור החילוני, במדיות שלנו אנחנו רואים שמגיעים גם גולשים חילוניים, גולשים מסורתיים, גולשים דת"לשים, דתיים לשעבר.

עמיעד טאוב: הם מקבלים את המידע וזה בסיס שנותן חיבור.

עמיעד טאוב: זה נותן גם מענה לכביכול פחד מהמושג, מהאוריינטציה "דתי".

עמיעד טאוב: ראינו שהערוצים החילוניים Ynet ו-nrg, כשהם הקימו את המדיות שלהם, הם קראו לזה "יהדות" ולאו דווקא דתיים.

עמיעד טאוב: יש לפעמים רתיעה מהמושג "דתי" ואני חושב שדווקא תכנים שנמצאים בפנים יכולים לענות למקרה הזה.

עמיעד טאוב: דבר נוסף, יש מענה לציבור הדומם.

עמיעד טאוב: אני מאמין, ויכול להיות שיחלקו עלי, שרוב הציבור הדתי-לאומי, הציבור הדומם, לא מקבל מענה במה במדיה הקיימת היום.

עמיעד טאוב: הוא כן מקבל אותה באינטרנט.

עמיעד טאוב: העיתונות המודפסת וערוצי הרדיו שלנו הם יחסית חרדניים וימניים.

עמיעד טאוב: אני חבר את זה גם לפן הדתי.

עמיעד טאוב: הסיפור הראשון שהתחלתי אתו התפרסם בספר "קדימה תקליק" של ערן ארדן.

עמיעד טאוב: ספר שמתאר את הקמפיין האינטראקטיבי באינטרנט של מפלגת "קדימה" בבחירות האחרונות.

עמיעד טאוב: ספר מעניין שיצא בסוף השנה האחרונה.

עמיעד טאוב: בואו נתאר כמה חשוב ליצור ואיך הוא יצר מערכת יחסים עם הגולשים.

עמיעד טאוב: בפן הדתי באינטרנט נכנס עניין השו"תיים, שנותנים תשובות בזמינות מאוד גבוהה ולדעתי גם מעוררים בעיה שצריך לבדוק אותה, של מענה לא מספיק ארוך ולא ניתן לתת תשובות אמיתיות וארוכות לשאלות מהותיות בפן הדתי.

עמיעד טאוב: אני רוצה לסיים בנקודה שגם עליה יחלקו הרבה.

עמיעד טאוב: יש מגמה מאוד גדולה לנסות ולעצור את האפשרות של גולשים דתיים ושל חבר'ה צעירים לגלוש באינטרנט בגלל הסכנה באתרים שנמצאים באינטרנט.

עמיעד טאוב: הגישה שלי הפוכה.

עמיעד טאוב: אני נגד גישה של לחסום ולאסור.

עמיעד טאוב: אני נגד שיטה של התחרדות וגטאות.

עמיעד טאוב: אף פעם אין לידות קלות.

עמיעד טאוב: אנחנו נכנסים לעידן האינטרנט גם במדיה הדתית וזה לא קל.

עמיעד טאוב: הפיתרון זה בהבנה, להסביר לילדים איך לגלוש נכון ואפשר לעשות את זה ולשלב את זה לא לידה קלה.

עמיעד טאוב: יש הרבה חבלי לידה, הרבה סיכונים.

עמיעד טאוב: אני חושב שהפתרון לזה הוא בחינוך.

עמיעד טאוב: הפתרון לזה הוא בהבנה.

עמיעד טאוב: להסביר לילדים מה הסכנות, איך לגלוש נכון, איך להתמודד עם זה.

עמיעד טאוב: אפשר לעשות את זה ולדעתי, צריך לשלב את זה במערכת החינוך הממלכתית-דתית.

עמיעד טאוב: להסביר את הסכנות ולא לפתור את זה בצורה של לחסום ולא לאפשר, כי מי שרוצה מגיע לתכנים לא נכונים מכל מיני כיוונים.

עמיעד טאוב: צריך לפתור את זה בדרך של חינוך.

זבולון אורלב: תודה רבה לעמיעד.

זבולון אורלב: אם הוא דיבר על לידה, הדיון הזה הוא בסימן ה"ברית מילה", במובן הזה שאנחנו רוצים לייהד, אם מותר לומר, את הערוצים.

זבולון אורלב: אני מאוד מודה לך ובוודאי שהדברים שלך יעוררו כמה דיונים.

זבולון אורלב: אני גם רוצה להודות לרועי גולדשמיט, שיושב אתנו כאן, ממרכז המחקר ומידע של הכנסת, שהתבקש על ידי והכין את המסמך לקראת הדיון.

זבולון אורלב: מהממצאים שהוא אסף עולה, תקשיב חבר הכנסת יעקב כהן, אלה נתונים מאוד מעניינים: בעמוד 3 תראה שבקרב הציבור החרדי ב-23% ממשקי הבית יש חיבור לאינטרנט בבית, למרות שהתדמית ששם זה שואף לאפס.

זבולון אורלב: בציבור הדתי זה כמעט 74% ובציבור המסורתי זה 83%.

זבולון אורלב: אגב, הציבור עצמו מגדיר את עצמו - -

יובל שרלו: מר אורלב, זה מ-2005...

זבולון אורלב: מאז יש לנו עוד נתונים וסביר להניח שהאחוזים רק עלו, בעיקר בציבור החרדי.

זבולון אורלב: לדברי בועז נכשטרן, שהוא מהמנהלים של אתר "כיפה", מספר הכניסות לאתר הוא בערך כ-30,000 גולשים ביום.

זבולון אורלב: יוסי מילר, מנכ"ל אתר "מורשת" מדווח על בין 30,000 ל-40,000 גולשים ביום.

זבולון אורלב: לדברי פרופסור יהודה אייזנברג, שנמצא אתנו, מנהל אתר "דעת", מספר הגולשים באתר "דעת" עומד על יותר מ-350,000 גולשים בחודש.

זבולון אורלב: דוקטור יונה גוטמן, מחנך שהיה בעבר מזכ"ל "בני עקיבא" מציין, כי במחקר שעשה כי ליותר מ-90% מהנוער הדתי-ציוני יש נגישות קבועה לאינטרנט, לרובם המוחלט בבית והשאר בבתי חברים או בבית הספר.

זבולון אורלב: כך שאנחנו צריכים להתמודד עם הבעיה ולא להחביא אותה.

זבולון אורלב: אני מסכים אתך, שהדיון שלנו זה לא אם להכניס או לא להכניס אינטרנט.

זבולון אורלב: האינטרנט קיים והשאלה היא איך אנחנו מתמודדים אתו ערכית, רוחנית, חינוכית כי הבעיות, על פי נתונים שנמסרו לנו, הן בכלל הנוער, הדתי והלא דתי, 60% דיווחו שצפו בפורנוגרפיה לעומת ההורים שמדווחים שרק 16% מהם אומרים שהם חושבים שזה כך.

זבולון אורלב: עוד נתון, של יעל מאמו שנמצאת אתנו, שבמחקר שהיא ערכה באמצעות - -

עדי מאמו: זו גיסתי, לא אני.

זבולון אורלב: - - באמצעות סקר שהופק בקרב גולשים בפורומים של דתיים וחילוניים נמצא כי קרוב ל-50% אחוזים מבין הדתיים שענו על השאלון גם כאלה שאובחנו כבעלי רמה דתית גבוהה, נחשפו לפורנוגרפיה ברשת.

זבולון אורלב: כלומר, סיכויים וסיכונים יחד עם המציאות הקיימת.

זבולון אורלב: אני מעביר את רשות הדיבור לרב שרלו.

יובל שרלו: ברשותכם, כיוון שאנחנו יושבים בכנסת, אתחיל מהסוף.

יובל שרלו: אציע 10 הצעות לכנסת ישראל ואם תרשו לי, אח"כ אסביר את נקודות ההנחה שלהן ואתחיל בעקבות תמונת המצב שידועה לכולם ויש גם סיכום של תמונת המצב.

יובל שרלו: ההצעות האלה מחולקות ל"סור מרע ועשה טוב".

יעקב כהן: זה סמלי המספר 10?

יובל שרלו: לא, זה מקרי לחלוטין.

יובל שרלו: 1.

יובל שרלו: עידוד תכנים ערכיים ברשת.

יובל שרלו: כנסת ישראל צריכה לקחת כמשימה לעודד תכנים ערכיים ברשת על ידי שזה יהיה פרמטר בפרס ישראל, על ידי קביעת קריטריונים של המל"ג, על ידי פרסים של הכנסת, על ידי הקצאות בכל רשת משרדית, שכל משרד יקצה חלק מעידוד תכנים ערכיים ברשת וככל שיהיו יותר ערכים ועניינים טובים מהותיים, שיכולים להיות גם מדעיים, כלליים וכולי, כן ייטב.

יובל שרלו: 2.

יובל שרלו: עידוד התקשורת האינטרנטית הדתית כחלק מהמאבק או כחלק מהאתגרים שעומדים בפנינו, להביא את כל הדרכים המאפשרות לעודד יותר ויותר הקמת אתרים ופורומים, אתרי קשרים עם רב, הקמת כל העניינים האלה.

יובל שרלו: אם זה יכנס כפרמטר לכל בקשת תקציב שמישהו יפנה לאפוטרופוס הכללי וישאל: מה אתם עושים לטובת רשת האינטרנט?

יובל שרלו: זו הדוגמה השנייה שהכנסת יכולה לעשות.

יובל שרלו: 3.

יובל שרלו: קביעת תו תקן וולונטרי.

יובל שרלו: כלומר, הכנסת אינה מוסד וולונטרי אלא מוסד חקיקתי.

יובל שרלו: רגולציה ברשת האינטרנט מאוד מסובכת ולא בטוח שהיא אפשרית.

יובל שרלו: אבל הכנסת כן יכולה, כמו שאנחנו מעודדים תו תקן חברתי, כמו שאנחנו מעודדים תווי תקן אחרים שאינם פורמאליים כמו בטלוויזיה למשל, העובדה שצריך לכתוב למעלה כך וכך, היתה הצעת חוק של זבולון אורלב לפני הרבה שנים, של 5 פרמטרים לגבי תכניות טלוויזיה.

יובל שרלו: מה שאי אפשר היה לעשות בחקיקה כלפי טלוויזיה, ניתן לעשות בוולונטריה לגבי המערכת הכללית.

זבולון אורלב: למה אי אפשר לעשות את זה גם ב - -?

יובל שרלו: לא הצליחו עד היום.

זבולון אורלב: זה נקרא סימון וסיווג שידורים.

יובל שרלו: הרף שאני מציב הרבה יותר גבוה מצד אחד, דווקא בשל העובדה שהוא וולונטרי ואני מאמין ברשת האינטרנט ובאיכות וולונטרית.

יובל שרלו: 4.

יובל שרלו: עכשיו אני מגיע ל"סור מרע": עידוד מנגנוני פיקוח וחסימה ברגולציה במידת האפשר.

יובל שרלו: חלק מהם הם וולונטריים כלומר, אם מדינת ישראל תיתן פטור ממס לאנשים שיאמצו וישווקו תכנות מפטור ממע"מ לחסימות ברשת האינטרנט, אם מדינת ישראל תפתח ברגולציה מסוימת, שמיד אני אדבר באילו תחומים היא כן צריכה להתעסק, אני חושב שיש בהחלט מנגנונים מסוימים אם כי, אני רוצה לומר שמנגנוני חסימה מחייבים דיון ארוך מאוד גם במישור האידיאולוגי וגם במישור הפרקטי.

יובל שרלו: 5.

יובל שרלו: מלחמה בלתי מתפשרת במה שניתן להגדיר ולהילחם נגדו.

יובל שרלו: יש דברים שניתן להגדיר ולהילחם נגדם בתחום לשון הרע, הלבנת פנים וכדומה.

יובל שרלו: יש היום פסיקות של בית משפט השלום עדין, שאומרות שיש דברים שגם ברשת האינטרנט וגם באנונימיות אי אפשר לעשות.

יובל שרלו: 6.

יובל שרלו: אחריות בעלי האתרים על טוקבקיסטים.

יובל שרלו: הטוקבקיסטים הם ייתרון הגדול ביותר של רשת האינטרנט כי הם נותנים לכל אחד את האפשרות לדבר ומצד שני, הטוקבקיסטים הם הסכנה הגדולה ביותר לדיון ערכי ומשמעותי ברשת האינטרנט והם המבריחים המרכזיים של אנשים רציניים שרוצים לנהל דיון ברשת האינטרנט ולומר דברים חריגים ודי מופלגים ואני חושב שאם הכנסת תמצא מנגנון מסוים שניתן לעשות כנגד הטוקבקיסטים, בין בחקיקה ובין הטלת אחריות על מנהלי אתרים וכדומה.

יובל שרלו: 7.

יובל שרלו: עידוד אלטרנטיבות.

יובל שרלו: זאת אומרת, המלחמה בסכנות שברשת האינטרנט צריכה להיעשות גם על ידי עידוד האלטרנטיבות.

יובל שרלו: למשל, תנועות הנוער מהוות היום אלטרנטיבה מאוד משמעותית גם מבחינה פסיכולוגית, ערכית, חברתית, סוציולוגית וכדומה לרשת האינטרנט והמאבק הוא לא רק מאבק ישיר אלא הכנסת צריכה להבין שתנועות הנוער הן חלק מנושא ההתמודדות עם רשת האינטרנט.

יובל שרלו: אני חושב שהכיוון הכללי ברור.

יובל שרלו: יש לי עוד נקודות אבל הכיוון ברור.

יובל שרלו: מה הן נקודות ההנחה?

יובל שרלו: יש לי 3 נקודות הנחה ובזה אסיים: ראשית, רשת האינטרנט היא כלי, שככל כלי, יש בו יתרונות וחסרונות.

יובל שרלו: המיוחד ברשת האינטרנט בתחום הכלי היא שני דברים: 1.

יובל שרלו: שהעוצמות של היתרונות ושל החסרונות הם בהיקפים שלא הכרנו.

יובל שרלו: זאת אומרת, מבחינת הקצוות שיש באינטרנט הן בגוגל מצד אחד, יש רב ידוע בירושלים ששואלים אותו עם מי הוא מתייעץ אז הוא עונה: התייעצתי עם הרב גוגל וכמובן, בסכנות הנוראות והאיומות שיש ברשת האינטרנט וזה לא רק פורנו.

יובל שרלו: זה שאלה של לשון הרע, של הלבנת פנים, של אלימות מילולית, של חיסול בני אדם וכדומה.

יובל שרלו: ככלי, אנחנו צריכים להתייחס לזה כך ולא להכריע שהרשת הזאת היא מחוץ לתחום ומצד שני, גם לא לאמץ אותה כפי שהיא.

יובל שרלו: אני רוצה להעיר שהעמדות שהובעו בשמי כאן הן לא עמדותיי, הן נקודות ההנחה של עמדותיי, אבל המסקנה הסופית שלי היא שרשת האינטרנט נמצאת פה.

יובל שרלו: - -

זבולון אורלב: מה פירוש שאלה לא עמדותיך?

יובל שרלו: פה כתוב שאני שייך לקבוצת הרבנים המחרימים את רשת האינטרנט - -

רועי גולדשמיט: בתור משפטן אני מוחה על כך.

רועי גולדשמיט: התייחסתי בפירוש לעובדה שאתה מציג ספקטרום של עמדות וניצלתי את האופן שבו אתה מציג אותם כדי לפתוח את זה.

יובל שרלו: אני מסכים עם האמירה הזאת.

יובל שרלו: אם זה מה שכתוב, אז לא הבנתי.

יובל שרלו: דבר שני, זה פה בשביל להישאר.

יובל שרלו: כל הניסיונות להחרים את רשת האינטרנט, להילחם בה על ידי אמירה דומים בעיניי למי שמוציא את הטלפון או הפלאפון מהבית בגלל לשון הרע.

יובל שרלו: זאת אומרת, האפקטיביות, היכולת, חבל על הזמן.

יובל שרלו: נקודה שלישית, והיא האחרונה, יש לי אמון מאוד עמוק בבחירה החופשית הטובה של בני אדם.

יובל שרלו: צריך לעזור להם על ידי מסגרות, צריך לעזור לנוער על ידי מחסומים אבל אני חושב שכל מי שמתעסק באינטרנט צריך לגשת לסוגיה הזאת מתוך אמון ברצון האדם להיות טוב ולא לנסות לבלום לחלוטין את הדבר הזה וזה גם לא יצליח וגם לא נכון, אלא לצאת מנקודת הנחה שצריך להיעזר בכל מיני תכנות.

יובל שרלו: אני חושב שיש לכנסת הרבה מאוד - -

יעקב כהן: אז מה אתה מציע?

יובל שרלו: הצעתי 10 הצעות.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: פרופסור יהודה אייזנברג, שמנהל את אתר "דעת", בבקשה.

יהודה אייזנברג: אני רוצה להתחיל עם שתי הנחות ואחר כך להציג את העמדה.

יהודה אייזנברג: כולם יודעים שיש מחלה איומה שקוראים לה סרטן אבל כשאומרים "סרטן" לא אומרים כלום, כי יש 100 סוגי סרטן אז צריך לומר משהו ספציפי כדי להתייחס לזה.

יהודה אייזנברג: בכל פעם שדנים באינטרנט הדיון סובב סביב הבעיות.

יהודה אייזנברג: בכל פעם אני חושב מה היה קורה עם כל דיון על משק הרכב במדינה היה גולש מיד לתאונות דרכים.

יהודה אייזנברג: יש שני פנים למשק הרכב: יש פן חשוב ויש פן של נזקים, אבל זה לא אחד.

יהודה אייזנברג: עכשיו אני רוצה להגיע לעניין של האינטרנט.

יהודה אייזנברג: אני רוצה למפות את התחום הזה כי כשאומרים "אינטרנט" אומרים הכל ולא אומרים כלום.

יהודה אייזנברג: אני רוצה לתת סיווג שאתו אפשר להבין.

יהודה אייזנברג: אני רוצה להבדיל בין אתרים שיש בהם אידיאולוגיה לבין אלה שאין בהם אידיאולוגיה.

יהודה אייזנברג: אתר שאין לו אידיאולוגיה - -

זבולון אורלב: אתה מדבר על אתרי תוכן דתיים?

יהודה אייזנברג: כן, אתרי תוכן שהציבור הדתי משתמש בהם הרבה מאוד.

יהודה אייזנברג: אתר שאין לו אידיאולוגיה, אין פירושו שיש לו אידיאולוגיה שלילית.

יהודה אייזנברג: אתר בלי אידיאולוגיה זה למשל אתר "סנונית", שהוא אתר טוב מאוד אבל בעיקרון הם אינם מכתיבים אידיאולוגיה של האתר.

יהודה אייזנברג: כל תת קבוצה מחליטה על דרכה.

יהודה אייזנברג: בתוך אתר "סנונית" יש אתר למוסלמים, הם חופשיים לומר את דברם ויש אתר לפורנו, ויש אתר של לימודי קודש.

יהודה אייזנברג: זהו סל שכל אחד מציג את עמדתו באופן חופשי.

יהודה אייזנברג: אותו דבר "ויקיפדיה".

יהודה אייזנברג: אין אידיאולוגיה ב"ויקיפדיה".

יהודה אייזנברג: כל אחד כותב את הערך שלו בהתאם להבנתו.

יהודה אייזנברג: יכולות להיות סתירות והם רוצים את הסתירות האלה.

יהודה אייזנברג: זוהי הבחנה ראשונה שצריך להכיר אותה.

יהודה אייזנברג: אם אנחנו מדברים על האינטרנט לציבור הדתי, אנחנו מדברים על אתר שיש לו אידיאולוגיה.

יהודה אייזנברג: האתר בנוי על הנחות מסוימות שמהן הוא לא זז.

יהודה אייזנברג: כמו כן, אני רוצה לדבר על סוגי האתרים בגדול.

יהודה אייזנברג: כמובן שיש חפיפה מסוימת אבל הדבר הזה נותן לנו תמונה.

יהודה אייזנברג: הסוג האחד זה האתרים של השו"תים, שהרב שרלו הוא אחד המשיבים הגדולים.

יהודה אייזנברג: אלה אתרים שעובדים על כיוון חד סטרי.

יהודה אייזנברג: אדם שואל שאלה ומקבל תשובה.

יהודה אייזנברג: הוא אינו יכול להתווכח עם המשיב וגם המשיב הוא אחד ואין ויכוח בין משיבים.

יהודה אייזנברג: זה אתר סמכותי.

יהודה אייזנברג: המסגרות האלה קיימות ב"מורשת" וב"כיפה" בקנה מידה גדול מאוד.

יהודה אייזנברג: שם יש איזו שהיא זרימה של המלמד את הלומד.

יהודה אייזנברג: קבוצה אחרת זה הצ'טים, האתרים עם הויכוח.

יהודה אייזנברג: אנשים מדברים זה עם זה, מציגים עמדות ומתווכחים, מגדפים ומשבחים.

יהודה אייזנברג: החלק הבעייתי של האינטרנט הוא הצ'טים.

יהודה אייזנברג: הצ'טים הם אותו מקום שבו אדם אומר מה שליבו חפץ תחת שם אנונימי.

יהודה אייזנברג: הוא יכול לומר שטויות ודברי פרובוקציה והוא יכול גם לשקר, והעניין הזה הוא זה שמעורר בעיה.

יהודה אייזנברג: הקבוצה השלישית, שהיא לב הדיון הזה, אלה הם אתרי התוכן.

יהודה אייזנברג: אלה הם אתרים שתפקידם להחליף את ארון הספרים.

יהודה אייזנברג: אני אומר "להחליף" מפני שהרבה מאוד ספרים היום לא צריך לקנות, הם נמצאים באינטרנט.

יהודה אייזנברג: הם מחליפים את המרכזים הפדגוגיים, הם מחליפים הרבה מאוד מקורות מידע שהופכים להיות זמינים.

יהודה אייזנברג: אתר "דעת", שאני מנהל אותו, קיים כבר 10 שנים והוא מאגר המידע הגדול ביותר שניתן באמצעותו להגיע לכל מה שאדם רוצה.

יהודה אייזנברג: מה שאנחנו צריכים לעשות זה ליצור מסגרת.

יהודה אייזנברג: .. אני רוצה להציג מה ניתן לעשות שהאינטרנט יהיה נקודת פתיחה להעמקה וללימוד והבנה.

יהודה אייזנברג: שהאינטרנט יהיה תרומה משמעותית ביותר ויציג כלים ששום כלי אחר לא מסוגל להציג אותם.

יהודה אייזנברג: אני מתכוון לאתרי המידע.

יהודה אייזנברג: אתה יכול להעלות את כל המאמרים הטובים ואת כל הספרים החשובים, אתה יכול ליצור ספריה שאדם צריך ספר הוא לא רץ לספרייה אלא יושב ליד שולחן הכתיבה שלו ומקבל את הספר בדרך הנוחה והמדויקת ביותר.

יהודה אייזנברג: עכשיו התחלו עם מערכת של צילומי הספרים כפי שהם במקורם והם מופיעים בדרך הזמינה והנוחה ביותר.

יהודה אייזנברג: אדם צריך ספר הוא מקליד, מודיע איזה פרק הוא רוצה, ומקבל את צילום הפרק באופן ברור.

יהודה אייזנברג: אני רוצה לגעת בדבר של נושא האמינות.

יהודה אייזנברג: לצד עשרת הרעיונות היפים של הרב שרלו, אני רוצה להציע הצעה הרבה יותר קטנה, שניתנת לביצוע באופן מיידי והתועלת שלה מרובה.

יהודה אייזנברג: אני רוצה להציע תו תקן לאתרים.

יהודה אייזנברג: פירושו, שתוקם קבוצה ואני מוכן להקדיש מזמני לעניין הזה אם תחליטו שאני ראוי לכך, ליצור קבוצה, ליצור ועדה שתיתן רשות לאתר לשים בעמוד השער סמל מסוים שאומר שהקבוצה הזאת ממליצה על האתר הזה כאתר תוכן שמביא תועלת, כאתר תוכן מהימן.

יהודה אייזנברג: אתם מכירים את הבעיה כאשר אתם רוצים לדעת אמינות של תרופה ואתם נכנסים לאינטרנט.

יהודה אייזנברג: אז אם האתר הוא של אתר התרופות, ההצלחה היא 98.5% ואם האתר הוא של קבוצת מחקר בבית חולים, אתם מגלים שההצלחה היא 12%.

יהודה אייזנברג: אתה רוצה מידע מהימן, אתה רוצה מישהו שידע, האתר הוא עם אידיאולוגיה, מישהו בדק והוא ממליץ באופן וולונטרי לחלוטין.

יהודה אייזנברג: תו התקן הזה יכול להרים את כל המערך הזה באופן משמעותי.

יובל שרלו: ל-Ynet היית נותן תו תקן?

יהודה אייזנברג: אני לא בדקתי אותו אבל אני יכול לבדוק.

יובל שרלו: בינינו, אני לא רואה את היכולת להגיע להסכמה למה נחשב אתר כשר או בסדר או ערכי או אידיאולוגי כי גם אתר בלי אידיאולוגיה הוא סופר אידיאולוגי.

יהודה אייזנברג: בוודאי, זוהי אידיאולוגיה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני רוצה לומר שאם הזכירו תו תקן, לאוכלוסיות עם מוגבלויות יש תו תקן כדי להנגיש אותם לאתרי האינטרנט ואני מקווה, שיוזמתי שיכניסו את אתר האינטרנט של הכנסת נמצא בהליכים של הנגשה.

זבולון אורלב: אנחנו מקדמים בברכה את הקבוצה שנכנסה שהיא קבוצת חברי "בני עקיבא" מאוסטרליה, שנמצאים בשנת הכשרה בארץ ועכשיו נמצאים חודשיים בישיבת ההסדר ע"ש זבולון המר בפתח תקווה בראשותו של הרב שרלו.

זבולון אורלב: תודה רבה שהגעתם.

אלכס מילר: בוקר טוב לכולם.

אלכס מילר: אני מברך על הדיון ואני חושב שהנושא מאוד חשוב.

אלכס מילר: אם נצליח לעלות נושאים כאלה על סדר יומר של הכנסת זה יהיה טוב וגם נוכל להתקדם ולהביא המלצות שלנו לנושאים אלה.

אלכס מילר: אני חושב שבאופן כללי כל מה שקשור לחשיפה, ואני לא מדבר רק על הציבור הדתי אלא גם על ילדים ואותם אנשים שנחשפים לכל התכנים של האינטרנט, הפתרון זה רק הסברה והסברה אינטנסיבית.

אלכס מילר: שום מגבלה לא יכולה לעזור כי אם אדם רוצה הוא יכול להתמודד עם כל מגבלה ולמצוא דרכים ולקבל את האינפורמציה שהוא מחפש.

אלכס מילר: אני חושב שעניין ההסברה והחינוך צריך להיות כבסיס והיום זה בקושי קיים.

אלכס מילר: היום אין תכנית מסודרת להסברה בנושא שימוש באתרי אינטרנט, איך לזהות האם האתר מהווה עמידה מקצועית ופורמאלית או שהאתר מהווה מידע שבנוי על דעות של כמה אנשים שכותבים שם ואין שום מחויבות מאחורי הדברים שמתפרסמים שם.

אלכס מילר: בזמנו הגשתי הצעת חוק שחלקה הועבר כתוספת בכתב על ידי ספקי האינטרנט, וההורים לא כל כך מבינים את הסכנות שיש לילדים שלהם שמשחקים באינטרנט.

אלכס מילר: הם יכולים לקרוא את זה לא כמייל ששולחים להם בדואר אלא כמשהו מודפס.

אלכס מילר: אני בטוח שגם היום קיימים אמצעים להגביל את הדרישה לאותם ילדים שההורים שלהם לא רוצים שהם יחשפו לאתרים אסורים.

אלכס מילר: ההסברה צריכה להיות גם בקרב הספקים וגם במערכת החינוך.

אלכס מילר: אותם אנשים שאחראים היום לבניית האתרים, גם שם צריך להיות העניין האתי של אותם דברים כי היום אפשר לבנות ולעשות כל דבר.

אלכס מילר: אני חושב שהגענו למצב שצריך להסביר את הדברים.

אלכס מילר: כמו שהיינו רוצים שאותם אנשים שמקבלים כוח כדי לחשוף דברים, הם צריכים לדעת מה השלכות של הכוח הזה ולא כל דבר נתון לכך שאותו אדם שבונה אתר אינטרנט והוא אומר שמי שרוצה נכנס ואני לא אחראי, צריך להבין שאנשים לא שולטים בדברים האלה ומספיקה פעם אחת חשיפה כדי לגרום לדברים בלתי הפיכים.

אלכס מילר: אני אומר שהחינוך להסברה זה הבסיס ומשם אפשר לחשוב על דברים אחרים.

אלכס מילר: תודה.

זבולון אורלב: אנחנו ישיבה מקוונת ויש לנו שאלה מאיילת: מה הקריטריונים שהוא חושב (פרופסור אייזנברג) בשביל התקן?

זבולון אורלב: לפני כן, יסיים חבר הכנסת מילר.

אלכס מילר: אני רוצה להגיד עוד מילה.

אלכס מילר: הייתי מקבל את עמדתך אם הדבר הזה היה נהוג בכל העולם.

אלכס מילר: זה יהיה ממש לא בטוח שהיום קבוצה של אנשים יכולים להגיד שהם מושלמים ולהגדיר את התקן אך ורק למדינה שלנו כי אתה לא יכול להעביר אותו לשום אתר שלא קשור למדינה ושהוא לא בעברית.

אלכס מילר: אני חושב שכל העניין של התקן וההגבלות וההמלצות, זה יכול לגרום לנזק שלא נוכל לשנות בעתיד כי ברגע שהמלצת – המלצת.

אלכס מילר: אחר כך תוכל להסביר למה המלצת וזה יהיה הרבה יותר קשה אלא אם תסביר לאנשים איך להשתמש באתרים ולקבוע מה כן נכון ומה לא נכון.

אלכס מילר: אני לא חושב שמישהו צריך להמליץ.

יהודה אייזנברג: כשאתה הולך לסרט, אתה קורא בעיתון ביקורת או המלצה בעיתון ואתה מחליט אם ללכת או לא.

יהודה אייזנברג: אתה לא חייב לקרא את העיתון.

יהודה אייזנברג: אף אחד לא נתן סמכות למבקר הקולנוע אבל בכל זאת, אתה מתחשב בדעתו.

יהודה אייזנברג: אני לא מתכוון למשהו ביצירת חוק משום שהחוק בעניין הזה לא יעבוד אבל אני מתכוון לכך שתהיה קבוצה של אנשי מקצוע, שמהימנים על הציבור והם יעבירו שאלון לאתרים, האם יש אידיאולוגיה לאתר שלך או לא.

יהודה אייזנברג: האם יש אדם אחד בקבוצה שלך שאחראי לכל מה שיש באתר או שכל אחד עושה מה שליבו חפץ.

יהודה אייזנברג: זו שאלה מאוד חשובה שהתשובה על כך נותנת לך אינדיקציה האם האתר הזה הוא אתר שאתה יכול לסמוך עליו יותר או פחות.

יהודה אייזנברג: הציבור יבחר אבל מאותו רגע שהקבוצה הזאת היא קבוצה של אנשים שיש אחריהם עשייה ואחריות, יתחשבו בהם לעומת שרלטן.

יהודה אייזנברג: לא מעבר לזה.

יעקב כהן: כבוד היושב ראש - -

זבולון אורלב: יש לך אינטרנט בבית?

יהודה אייזנברג: לפי הסטטיסטיקה יש לו שליש.

יעקב כהן: אין לי בבית אבל בכנסת יש לי.

יעקב כהן: ברור הוא שהעצמה של האינטרנט גדולה עד מאוד ואני חושב שמאז בריאת העולם זו מהפכה ושינוי דרסטי ביותר וברור שיש בזה הטבות גדולות, זה משפר את כל סדרי האדם, ההתנהגות, היחס, סדרי המסחר, העיתונות.

יעקב כהן: זה מהווה מהפכה בכל התחומים.

יעקב כהן: אבל אנחנו צריכים לדעת וברור הוא שיש בזה לטוב ויש בזה לרע.

יעקב כהן: אני לא מחדש ומי שקורא עיתונות, אנחנו יום יום שומעים על הסכנות שיש בזה.

יעקב כהן: אני מתכוון לסכנות פיסיות שגוררות סכנות רצח, סכנות רוחניות וכל שאר המישורים, ואני לא צריך לפרט ולהרחיב.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לדעת דבר אחד: פעם, מי שרצה להוציא תרופה – יש אוניברסיטה.

יעקב כהן: מי שרוצה ללמוד – יש בית מדרש, יש בתי כנסת, יש ישיבה.

יעקב כהן: מי שרוצה לעסוק במסחר – יש שוק, יש בניין משרדים.

יעקב כהן: מי שרצה ללכת לקולנוע – יש קולנוע.

יעקב כהן: לא הכל היה בחדר אחד.

יעקב כהן: האינטרנט יצר מצב שאפשר ללמוד, לסחור, ללכת לקולנוע והכל נעשה באותו חדר ובאותו מקום.

יעקב כהן: זה דבר חדש ומסוכן.

יעקב כהן: אמר כאן מישהו שהוא לא חושב שהאידיאולוגיה שצריך לחנך את הילד, לתת לו את הכלים ולחנך אותו, איפה הוא יכנס שם ואיפה לא?

יעקב כהן: אני רוצה לשאול אותך: אולי ניתן לילד לנהוק ברכב ונגיד לו לאן לנסוע.

יעקב כהן: אם הוא רואה רכב שלא יכנס בו, אם הוא רואה כביש פתוח שיסע.

יעקב כהן: ניתן לו כלי נשק ונראה לילד בן 11 איך להחזיק כלי נשק.

יעקב כהן: רבותיי, כמו שאני לא נותן לילד לשתות אלכוהול כי יש בזה סיכון, אני לא נותן לו לנהוג ברכב ועוד דברים ואני מכיר בזה שלא תצליח ללמד ילד לנהוג ברכב עד גיל 18, אני חושב שלא תצליח לחנך אם ראית ש-60% מהילדים אומרים שהם מגיעים למקומות הפורנוגרפים ביותר ואם יכול להיות שיש עוד 30% מהילדים שלא מודים ולא רוצים להודות, יכול להיות שאנחנו מגיעים ל-80%-90%.

יעקב כהן: מה הילד מחפש שם?

יעקב כהן: אבל זה טיבו של אדם שממילא אם נתת לילד את הכלי שהוא יכול לגלוש, אז 60% אמרו שהם נכנסים לשם ועוד 30% או 20% מגיעים בלי להגיד.

יעקב כהן: אם כך, אנחנו בסכנת החינוך, סכנת הנוער שלנו.

יעקב כהן: לילד אין מספיק כוחות להתמודד עם זה ואתה לא יכול לתת לילד להחליט שהוא מספיק בוגר כדי להחליט איפה אפשר לסטות ימינה או שמאלה.

יעקב כהן: לכן, יש הצעת חוק שהוגשה לפני זמן מה, לעשות הגבלת חוק שילד לא יוכל להגיע לבד למקומות בכלי הזה, במכשיר הזה.

יעקב כהן: יש מקומות שצריך בוגר שמצהיר ואז הוא יוכל להיכנס לאתרים המסוימים.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לתמוך בזה, כי לא יכול להיות שכל אחד יוכל להגיע לכל מקום ואת זה צריכים לעודד.

יעקב כהן: יש אתרים מיוחדים עם קומות נפרדות אבל לעשות שבמקומות מסוימים רק בוגר יוכל להגיע אליהם.

יעקב כהן: אם 15% מההורים אומרים שהנוער מגיע והילדים אומרים שיש 60% ויש במציאות יותר, סימן שיש אי ידיעה או חוסר התאמה למצב בשטח.

יעקב כהן: לכן, צריכה להיות חסימה ועל זה הוגשה הצעת חוק שעברה בקריאה טרומית.

יעקב כהן: אנחנו צריכים לעודד את זה וצריכים לעשות הפרדה בין החלק הטוב שבזה לרע.

יעקב כהן: הרבנים שלנו בדעה שמי שלא צריך את זה למסחר או לדבר מועיל, שלא יחזיק אותו.

יעקב כהן: לפי הנתונים שלי אין 23% מהחרדים שיש להם אינטרנט אבל אתם יודעים שהסטיות הן 5% לכאן ולכאן.

יעקב כהן: אנשים רגילים, רובם לא מחזיקים.

יעקב כהן: ברור הוא שזה מכשיר מסוכן ובזה מודה העיתונות ואנחנו צריכים לעודד הפרדה וכל מה שאפשר.

יעקב כהן: תודה.

יהודה אייזנברג: אני רוצה להעיר שההורים לא יודעים איפה הילדים גולשים והם גם לא יודעים איפה הם מסתובבים בערב.

זבולון אורלב: חבר הכנסת כהן, לדעתי זה חלק מהויכוח וחלקו מאחורינו.

זבולון אורלב: אני לא יכול להעיד מה קורה בציבור החרדי אבל בציבור הציוני-דתי אנחנו אחרי הויכוח הזה.

זבולון אורלב: האינטרנט קיים בבתים והשאלה שלנו, איך אנחנו מתמודדים עם הסוגיה הזאת כדי להפיק את הדברים שהם לתועלת בכדי להיזהר מן הסכנות.

זבולון אורלב: היכולת של חקיקה בסוגיית האינטרנט היא מאוד מוגבלת.

זבולון אורלב: כיוון שהאינטרנט שונה מכל כלי אחר הוא דבר קוסמי, "תמנון" כזה, שקשה מאוד להשתלט עליו.

זבולון אורלב: לא כל השרתים יושבים כאן, במדינת ישראל.

זבולון אורלב: אתה יכול לקבל חומרים משרתים שיושבים מחוץ לגבולות מדינת ישראל ואתה לא יכול להגביל את הדבר הזה.

זבולון אורלב: לכן, בצד הצעות חוק שקיימות ונדמה לי, שיש לי הזכות להיות המחוקק הראשון שבתחום האינטרנט בהגבלה שקשורה בעבירות מין באינטרנט.

זבולון אורלב: זה חוק שעבר לפני כ-3 חודשים, אני למדתי דרך החוק הזה על המגבלות ולכן, הגישה צריכה להיות יותר הכיוון החינוכי, הכיוון הערכי, הרוחני, איך אנחנו מתמודדים - -

יובל שרלו: תגובה, כיוון שזה הופנה אלי: לכן הצעתי בדבריי בעדינות 3 רמות: חקיקה במקרים קיצוניים, עידוד ועידוד הקריאה החופשית.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: אשמח לקבל גם את 10 הנקודות שהצעת.

זבולון אורלב: רשות הדיבור ליוסי מילר.

יוסי מילר: הייתי רוצה להתייחס בהמשך הדברים של הרב כהן ושל פרופסור אייזנברג ולומר שאני קצת מבולבל מהנושאים שמועלים כאן.

יוסי מילר: כשאנחנו מדברים על תוכן זה נושא אחד וכשאנחנו מדברים על תכנים ועל סימון זה נושא שני, על הגבלות.

יוסי מילר: חינוך זה נושא שלישי ויש כאן עוד הרבה אפיקים שקיבלו זווית מעורבבת, אבל אולי דווקא בגלל שאנחנו מתעסקים באינטרנט, הערבוביה כל כך גדולה וכל כך מסורבלת.

יוסי מילר: אני חושב שהאינטרנט לא עשה שום דבר חדש מעבר לזה שהוא לקח את כל מה שהיה קיים קודם והביא אותו לאותו חדר, כפי שמתאר הרב כהן.

יוסי מילר: זאת אומרת, אני לא חושב שיש משהו שהאינטרנט המציא.

יוסי מילר: הוא פשוט הביא לאותו מימד שמביא את הרב מצד אחד ואת הפורנוגרפיה מצד שני לאותו חדר.

יוסי מילר: הערבוביה הזאת היא הסכנה הגדולה של יכולת האבחנה שלנו למה מותר ומה אסור וכאן אנחנו נכנסים לסיווג שני.

יוסי מילר: הסיווג השני זה באיזה גיל אני יודע מה מותר ומה אסור באופן עצמאי.

יוסי מילר: האם בכל גיל אני יכול לבדוק את זה, גם אני אחנך או שאני לוקח ילד בגיל 8,9,10 שהיום כבר נחשף לאינטרנט, ונותן לו את יכולת ההחלטה.

יוסי מילר: ממקרים שקורים בבתי ספר, אנחנו נותנים שירות לכ-1500 בתי ספר במסגרת מערכת החינוך בישראל, ישנם קוריוזים שקורים.

יוסי מילר: מספיק שמורה מסובבת את הגב לכיתת המחשב, וכשהיא מסתובבת חזרה היא מקבלת תמונות תועבה על כל המסכים.

יוסי מילר: אלה עובדות קיימות.

יוסי מילר: מספיק ילד אחד בכיתה כדי שישעה המולה שלמה סביב תמונה פורנוגרפית אחת שמישהו הגיע אליה בטעות.

יוסי מילר: אני לא רק מדבר על התהליך של כיצד אנחנו עושים את ההפרדה אלא כיצד אנחנו גם מבינים את המשמעות שלה ומבינים את היכולת.

יוסי מילר: אני לא חושב שהפתרון הוא רק בחינוך אלא החינוך טוב כתוסף לדברים אחרים.

יוסי מילר: אני אעשה חלוקה גם בנושא של תכנים וגם בנושא של החינוך והמניעה שלו.

יוסי מילר: הנושא של התוכן באינטרנט היום מתחלק לשניים ופרופסור אייזנברג נגע בחלק ממנו.

יוסי מילר: אני לא מדבר רק על הצד האידיאולוגי.

יוסי מילר: אני משער שכל האנשים הדתיים שיש להם כאן אינטרנט לא יקראו חדשות באותו אתר דתי.

יוסי מילר: לא ב"מורשת", לא ב"כיפה" ולא ב"דתי-לי", שיש לו חדשות.

יוסי מילר: הוא יקרא חדשות באותו מקום שנותן את החדשות כמו ב- Ynet או nrg ומקומות אחרים, כי שם הוא יקבל את המקור הראשון.

יוסי מילר: גם בקטע הזה נעשתה טעות לנושא של התכנים היהודיים בהיבט מאוד פשוט: אתרים כמו Ynet ו-nrg לא נותנים יהדות כפי שנותנים האתרים עם האידיאולוגיה של דת, של "כיפה" ושל "מורשת" אלא הם נותנים יותר צהובון על הציבור הדתי.

יוסי מילר: זאת אומרת, אם מישהו רוצה לראות איפה הקטש בציבור הדתי, יכנס ל-Ynet ויקבל תמונה אמיתית של איך הציבור הדתי נראה.

יוסי מילר: אני חושב שהתמונה בחלק גדול מעוותת.

יוסי מילר: היא לא לוקחת בחשבון איך הציבור הדתי מרגיש אלא רק את הנתונים שבו אני מציג את הציבור הדתי כחלק מאותו אתר וכאן צריך לחתוך.

יוסי מילר: זאת אומרת, באתרי יהדות השאלה אם אני מדבר על תוכן יהודי או אם אני מדבר על רכילות שהיא על הציבור הדתי עם תוספים כאלה ואחרים.

יוסי מילר: לכן, כאשר אנחנו מדברים על אתרי תוכן יהודיים אני לא יודע אם הם יכולים להוסיף את המימד שאנחנו רוצים להשיג בכל אחד מאתרי האינטרנט האלה, שיביא את אותם גולשים פנימה, משום שאני אהיה צמוד ל-walla או ל-Ynet בדיוק כמו שאני צמוד לכל כלי חדשותי אחר.

יוסי מילר: אגב, כמות הגולשים מוכיחה את זה.

יוסי מילר: לעולם לא יעברו אתרי המידע והתוכן איזה שהוא רף של צפייה בגדול ככל שהוא יהיה, להגיע לאותו מצב שייצג את החלק באוכלוסייה.

יוסי מילר: אנחנו נגיע לאותו מצב של שימוש, פעם בשבוע יכנס אדם, הוא לא יכנס מעבר לשימוש היומיומי כפי שהוא עושה באתרים אחרים.

יוסי מילר: ייקח הרבה מאוד זמן כדי שאתרי התוכן יהיו מסוגלים לתת מענה לאותם צרכים של הציבור הדתי.

יוסי מילר: כאן אני ניגש לנושא של החינוך ושל סינון באינטרנט.

יוסי מילר: אנחנו חברה שקיימת כבר 10 שנים, שנותנת סינון.

יוסי מילר: בתחילת הדרך היינו קוריוז ודיברו אז על הנושא של חינוך.

יוסי מילר: אני רוצה לדעת כמה ילדים נחשפו לתכנים ואני לא מדבר רק על תכנים פורנוגרפיים אלא על תכנים מסוכנים, על דברים חוקיים, על דברים שהם על גבול החוקיות, שם ילד לא יודע לא רק בגלל שהוא לא רוצה אלא בגלל שהוא נכנס בטעות תוך כדי שיטוט באינטרנט.

יוסי מילר: תנסו בבקשה לחפש נושא תמים כמו "סרטי חיות" באינטרנט ותאמרו לי מה קיבלתם בסופו של דבר.

יוסי מילר: ילד עובר בגוגל, שמישהו תיאר אותו פה בתור רב, עבור ממקום למקום, מלינק ללינק ונכנס לנושא של סרטי חיות ומגיע לאן שהוא לא רוצה בטעות.

יוסי מילר: איך אני מונע מאותו ילד תמים, על ידי חינוך, לא להיכנס ולא להיחשף לאותו חומר.

יוסי מילר: כנ"ל, אנחנו מדברים לגבי כל חומר תועבה אחר, אם זו פורנוגרפיה לשמה ואם זה טרור, אלימות, אנטישמיות ופדופיליה או קשר עם גורמים אחרים.

יוסי מילר: אנחנו רואים פה את הצ'ט ואני לא יודע מה מונע, אלא אם כן עשיתם אתם, בכנסת, חסימה, אבל הפורום הזה או הצ'ט הזה שנמצא מולכם, כל אחד יכול להכניס פה את הקללה הכי בוטה שקיימת - -

רועי גולדשמיט: אני מסנן את מה שצריך.

יוסי מילר: למה אתה מבין שאתה צריך לעשות את הסינון וזה בדיוק מה שרציתי לשמוע.

יוסי מילר: תדעו לכם שאם אתה מסנן את זה כאן - -

רועי גולדשמיט: אבל בכל מקרה יש מישהו שמסנן את התכנים.

יוסי מילר: איפה?

רועי גולדשמיט: בטוק-בק ב-Ynet וב-nrg וב"הארץ" וב"גלובס".

רועי גולדשמיט: יש מישהו שעובר על התכנים.

יוסי מילר: מה קורה ב-ICQ?

יוסי מילר: מה קורה במסנג'ר, בתכנים ישירים?

רועי גולדשמיט: מה קורה כאשר שני אנשים יושבים ומדברים בבית?

יוסי מילר: אכן יש לי בעיה.

יוסי מילר: אני לא נותן רק את הפתרון.

יוסי מילר: אני מעלה את הבעיה שאותה לא תצליח לפתור והרבה פעמים צריך לחתוך רוב הצ'טים לא מסוננים.

יוסי מילר: אני מדבר על ההיבט העקרוני, האם צריך או לא צריך סינון וכאן, אנחנו חוזרים לשאלה שלפעמים היא לא השאלה הנכונה.

יוסי מילר: המרכיב הנוסף הוא אותה שאלה של גיל.

יוסי מילר: באיזה גיל אפשר לתת לאדם את החופש ואת יכולת הבחירה והחינוך, בדיוק כפי שאנחנו עושים בתאונות דרכים, והזכיר את זה הרב כהן, ובאיזו דרך אנחנו יכולים למנוע מילד קטן יותר להימנע מכל אותם דברים ושם, אני חושב, שהדברים האלה צריכים לבוא במשותף.

יוסי מילר: מילה אחרונה בקשר לציבור החרדי: הציבור החרדי, זה שיש מספרים כאלה ואחרים שמדברים היום על שלושים וכמה אחוזים?

יוסי מילר: בואו נבדיל בין שני מצבים: כפרט, אני מאמין שהמספרים אולי נכונים אבל כקבוצה, כקהילה שקוראים לה ציבור חרדי, האינטרנט אסור.

יוסי מילר: זאת אומרת, מי שמכניס היום אינטרנט בציבור החרדי בעצם שלא כמו בציבור הדתי, מוציא את עצמו מאותו כלל שהוא הציבור החרדי ולא חשוב למה הוא עושה את זה והאם זה נכון או לא נכון לעשות, אני מדבר על העובדה.

יוסי מילר: ואז, אותו פרט שהוא כמוני, גם לי יש היום אינטרנט בבית, אמנם מסונן, ואני לא יכול לומר שכיוון שאני אדם חרדי, אני מייצג את אותה קבוצה שגדולי ישראל אסור עליה אינטרנט.

יוסי מילר: זאת אומרת שאני, כפרט, עושה דברים שיכול להיות שהם לא עומדים לפי אותו קריטריון שאני מבקש.

יוסי מילר: אז כאן יש הרבה פעילות של ועדות הרבנים למיניהן, שמדברות על הנושא הזה במשך הרבה זמן.

יוסי מילר: אין התעלמות מהנושא הזה, אבל כל זמן שזה לא יבוא כקהילה הפתרון או כמה אחוזים יכנסו הוא בכלל לא מעניין.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: כפי שאמרתי זאת ישיבה מקוונת ואתם מוזמנים לעקוב ולקרוא וידעו אלה שמקשיבים וצופים בנו, שאנחנו בהחלט משתפים אותם בדיון והם חלק מתוכנו.

זבולון אורלב: רשות הדיבור ליוני קמפינסקי מערוץ 7 ואחריו, דוקטור שרה הרשקוביץ.

זבולון אורלב: בבקשה.

יוני קמפינסקי: הערה לרועי: אני חושב שדווקא בדיון הזה קצת מוזר שאנחנו מסננים.

יוני קמפינסקי: אני חושב שהיה מעניין - -

רועי גולדשמיט: אני לא מחליט על כך...

יוני קמפינסקי: אני חושב שמעניין לראות בדיוק את הנקודה הזאת, מה אנחנו מסננים, כדי לראות עם מה אנחנו מתמודדים.

רועי גולדשמיט: לא נאלצתי לסנן שום דבר עד כה.

זבולון אורלב: כדאי להבהיר שאנחנו לא מסננים לצורך הדיון הזה ולפני שתסנן משהו, תשאל אותי.

יוני קמפינסקי: פרופסור יהודה אייזנברג אמר שיש שו"תים, אתרים תורניים, שיש צ'טים אבל כפי שבאמת אמר מר מילר, הגולשים מגיעים לאינטרנט לחפש את החדשות.

יוני קמפינסקי: אתמול בערב כולם היו באתרים לראות מה קורה ובעיקר באתרים כמו Ynet ו-nrg.

יוני קמפינסקי: אנחנו, בערוץ 7, מציגים את האלטרנטיבה הזאת.

יוני קמפינסקי: מאז 95 אנחנו עובדים בשפה האנגלית ומאז 98 בשפה העברית וזה מה שאנחנו מנסים להציג.

יוני קמפינסקי: זאת לא נישה אלא אלטרנטיבה לכל מה שקיים באינטרנט.

יוני קמפינסקי: ניתן היום להיכנס לאתר של ערוץ 7 ולקרוא את הכל מהחדשות ועד השו"תים, הבלוגים, הפורומים, גם נוער וגם מבוגרים וגם טלוויזיה, תוכן וידאו וכל הדברים האלה.

יוני קמפינסקי: יש הצלחה.

יוני קמפינסקי: יש 5 מיליון דפים נצפים בעברית בחודש, 6 מיליון דפים נצפים באנגלית וזה קיים.

יוסי מילר: זה פחות מ"דעת", פחות מ"מורשת" וכנראה גם פחות מ"כיפה לי".

יוני קמפינסקי: זאת בדיוק האידיאולוגיה שעומדת מאחורי עמוד 7, ליצור את האלטרנטיבה ב-100%.

עמיעד טאוב: כמה אנשי מערכת יש?

עמיעד טאוב: ברגע שיהיו 30,40 אנשי מערכת הם יתחרו ב-Ynet וכולי, והם יתנו את שוק ההון ואת התרבות והם לא יקחו רק את הציבור הדתי אלא גם את המסורתי והחילוני.

יוני קמפינסקי: יש הרבה ובעיקר באנגלית יש המון לא דתיים וגם לא יהודים.

יוני קמפינסקי: אז נכון שזה לא מיועד רק לציבור הדתי אבל זה מעניין את הציבור הדתי וזה כשר לציבור הדתי.

יוני קמפינסקי: אני מטלוויזיה של ערוץ 7, אנחנו מתעסקים עם וידאו ואנחנו מצליחים ליצור תכני וידאו שמתאימים לציבור הדתי במובן של צניעות ורכילות וכל הדברים האלה.

יוני קמפינסקי: אנחנו מדברים על סינון תו תקן.

יוני קמפינסקי: אני חושב שיש הרבה אנשים שירצו לשים שאסור להיכנס ל-nrg יהדות - -

זבולון אורלב: פתאום אנחנו רואים את האנשים שעומדים מאחורי האתרים...

יוני קמפינסקי: הרבה אנשים שמדברים על אינטרנט במגזר הדתי לא ירצו להתיר לילדים שלהם להיכנס לאתר שלדוגמה הכפתור "יהדות" נמצא ליד הכפתור "רכילות".

יוני קמפינסקי: אני לא הייתי רוצה שהילד שלי יקרא מאמר על כך שיחסי אישות מותרים או שצריך לחשוב על זה לפני החתונה.

יוני קמפינסקי: אני לא אומר שזה לא נושא לדיון שצריך להתקיים וזו בדיוק הבעיה של התו תקן, מה מותר ומה אסור, אני חושב שאין לזה סוף.

יוני קמפינסקי: נקודה נוספת: אני חושב שנושא הפורנוגרפיה, שאנחנו מדברים עליו כאן, אסור להביא אותו תחת הכותרת "אינטרנט לציבור הדתי".

יוני קמפינסקי: דיברנו על 60% שהצהירו וחבר הכנסת כהן אמר שזה יכול להיות 80%.

יוני קמפינסקי: אני בטוח ש-100% מההורים לא רוצים ומתנגדים לזה ואנחנו צריכים להיזהר מכך שאנחנו מדברים דווקא לציבור הדתי על אתרי פורנוגרפיה.

יוני קמפינסקי: זה דיון שמעניין את כולם ורלוונטי לכולם.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: דוקטור שרה הרשקוביץ, בבקשה.

שרה הרשקוביץ: שלום לכולם.

שרה הרשקוביץ: עד עכשיו הדיון נסב סביב שירותים שאפשר לקבל באינטרנט, סביב מידע, סביב פרסום והרבה מאוד סביב תקשורת.

שרה הרשקוביץ: אני רוצה לקחת את הדיון למקום נוסף שהוא הפן החינוכי.

שרה הרשקוביץ: כשאני מדברת על החינוכי זה מול החינוך הפורמאלי והלמידה של התלמידים בתוך בתי הספר.

שרה הרשקוביץ: אני באה ממט"ח – המרכז לטכנולוגיה חינוכית ויש לנו אתר גדול מאוד שיש אליו כמיליון כניסות בחודש, שמתפזרות על פני מאגרי מידע בעיקר.

שרה הרשקוביץ: אני רוצה להדגיש שני מאגרים מאוד גדולים: הספריה הווירטואלית והשני זה המיקרא-נט, ששניהם נותנים מידע מאוד מפוקח, מאוד שמור, מאוד מוקפד גם בצד המדעי וגם בצד הפדגוגי.

שרה הרשקוביץ: פן אחר זה פן של פעילויות לתלמידים, ששם הכוונה היא לא רק לקבל מידע ולא רק להיכנס אלא ממש ללמוד ולעשות שם פעילויות לימודיות כשנותנים לתלמידים מקום וזמן לעשות דברים נוספים.

שרה הרשקוביץ: באותה מסגרת יש גם מבחנים והתלמידים יכולים להיבחן, אם זה לצורך עצמם, אם זה לצורך פנימי של בית הספר ואם זה לצורך דבר גדול יותר.

שרה הרשקוביץ: דבר נוסף בתוך כל הסיפור הזה זה קמפוס וירטואלי, שמאפשר למורים ללמוד מהבית או למורה ללמד מהבית.

שרה הרשקוביץ: מכיוון שאנחנו עובדים מול כל המגזרים, כולל בשנים האחרונות גם מול המגזר החרדי עם אישור החינוך העצמאי, בהשתלמויות מורים שמעתי הרבה מורות שאמרו: אילו הייתי יכולה ללמוד מהבית, זה היה פותר לי הרבה מאוד בעיות.

שרה הרשקוביץ: אבל אני יכולה לעשות את זה מתוך בית הספר, כי בבית הספר יש לנו אתר פתוח ומותר לנו להשתמש בו.

שרה הרשקוביץ: אני רוצה להדגיש את הפן החינוכי האפשרי לתלמידים ולמורים ללמוד וגם למורי המורים ללמד במסגרת שהיא בהחלט מפוקחת.

שרה הרשקוביץ: אני כן קוראת לתווי תקן שיתנו את ההזדמנות לדעת לאן אתה נכנס והאם האתר נכנסת אליו מגובה או לא מגובה ועל ידי מה הוא מגובה או לא.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: גברת אסתר סקורניק, בבקשה.

אסתר סקורניק: אני מאיגוד האינטרנט הישראלי.

אסתר סקורניק: איגוד האינטרנט הישראלי הקים בזמנו קבוצת משימה שנקראת "שימוש נבון ברשת".

אסתר סקורניק: זה הוקם בשיתוף עם עמותת "אשנב".

אסתר סקורניק: העמותה הוקמה על ידי דוקטור אבשלום אדרת, אחרי שהבן שלו התאבד בסיוע הרשת.

אסתר סקורניק: זאת אומרת, ילדים הדריכו אותו איך לעשות והסיפור היה מאוד עצוב.

אסתר סקורניק: יש עוד סיפורים כאלה של דברים שקרו בעקבות הרשת אבל אני מוכרחה לציין שהשבוע קראנו בעיתון על ילדה שהצילו את החיים שלה דווקא בזכות הרשת.

אסתר סקורניק: כך שצריך לראות את הדברים לשני הצדדים וכמו שאמרנו, יש דברים רעים ויש דברים טובים.

אסתר סקורניק: אנחנו בנינו ערכה של שימוש נבון ברשת, שנמצאת גם באתר האיגוד ואפשר להוריד אותה מהאתר תחת קבוצת העבודה של שימוש נבון.

אסתר סקורניק: זו ערכה שמשמשת את הציבור בכללותו והיא מועברת בהדרכות בכל מיני מרכזים שמלמדים שימוש ברשת כדי לדעת איך להשתמש ואנחנו מדברים בשימוש נבון גם על הדברים החיוביים וגם על הדברים השליליים.

אסתר סקורניק: בנוסף לכך, אני רוצה להזכיר את הדבר הבא: דיברנו פה על נושא של חקיקה.

אסתר סקורניק: אנחנו הקמנו את הנושא של קבוצת הסדרה עצמית יחד עם ספקי האינטרנט.

אסתר סקורניק: ברור לחלוטין שספקי האינטרנט לא ילחמו בפורנוגרפיה חוקית.

אסתר סקורניק: הדבר שהם יעשו, הם ילחמו בדברים לא חוקיים כמו פדופיליה וכולי.

אסתר סקורניק: אני לא מאמינה שהם ילחמו בפורנוגרפיה וגם כשאנחנו מדברים על סקס ועושים חיפוש בסקס, אפשר להגיע לעבודת מחקר מדעית לגמרי ואתה לא יכול לחסום אתרים רפואיים או מדעיים שעוסקים בסקס וברור לחלוטין שהנושא של סינון לגמרי לא פשוט.

אסתר סקורניק: ברור לחלוטין שאם אנחנו מדברים על ילדים בגיל 8 והם יכולים להקליד...

אסתר סקורניק: דוד פסיג מאוניברסיטת בר-אילן אמר שאם מקלידים את השם שלו בצורה מסוימת, מגיעים לאיזה אתר פורנוגרפי - -

זבולון אורלב: לא צריך ללמד את זה את כולם.

אסתר סקורניק: אתה צודק.

אסתר סקורניק: אבל בכל אופן, יש טעויות ואת זה אנחנו בוודאי רוצים לחסוך.

אסתר סקורניק: יש דברים שאנחנו בוודאי לא יכולים לחסום, בוודאי צרכי מחקר וברור לכולם שאנשים שעוסקים במחקר לא ירצו שהאינטרנט שלהם יהיה חסום בצורה שרירותית.

אסתר סקורניק: לגבי תווי תקן: הזכרת את הנושא של נגישות.

אסתר סקורניק: לגבי נגישות, אנחנו הצענו לעשות את תו הנגישות כתו שבעל האתר עצמו מודרך וידע מה זה נגיש ויגדיר את האתר שלו באופן עצמאי כאתר נגיש.

אסתר סקורניק: ואז, בעזרת התגובות של המשתמשים יותר קל לבדוק את זה - -

זבולון אורלב: אני חושב שאיגוד האינטרנט הוא שחקן מאוד חשוב במגרש הזה.

אסתר סקורניק: נכון, ואנחנו עושים הרבה מאוד פעילות בנושא הזה.

זבולון אורלב: איפה הרעיון הזה עומד?

זבולון אורלב: הוא קורם עור וגידים?

אסתר סקורניק: כן, ואנחנו עושים פעילות.

אסתר סקורניק: הבעיה היא שאין מספיק אתרים שיכולים להגדיר אותם כנגישים.

אסתר סקורניק: אנחנו עושים המון פעילות של הדרכה ופניה.

אסתר סקורניק: אנחנו משקיעים הרבה כסף בפניה כדי לעודד את הנושא כי אתרים שכבר קיימים, יותר קשה להפוך אותם לנגישים.

אסתר סקורניק: לגבי אתרים חדשים, אני חושבת שזו צריכה להיות ממש דרישה, שיגדירו את זה מראש.

אסתר סקורניק: הנושא הזה הוא וולונטרי והוא יבדק על ידי המשתתפים, משהו דומה לויקיפדיה, ששם הקהל מבקר את מה שהוגדר.

אסתר סקורניק: לעומת זאת, יש לנו דבר אחר שנקרא אתרים התנדבותיים.

אסתר סקורניק: יש לנו ועדה שמפעם לפעם בודקת את הנושא ומגדירה תו התנדבות לאתרים התנדבותיים בלבד.

אסתר סקורניק: כך שישנן שתי האופציות.

אסתר סקורניק: אני חושבת שמאוד קשה להגדיר תו תקן, כי כמו שהרבה שרלו אמר, יש לנו את הבעיה של Ynet למשל, מה, אנשים לא יכנסו לשם?

אסתר סקורניק: לפי מה אני אגדיר, לפי היהדות שהיא בסדר או לא בסדר?

אסתר סקורניק: נקודה נוספת - -

יהודה אייזנברג: זה תו שאומר: האתר הזה הוא אתר מהימן.

יהודה אייזנברג: כשאת נכנסת לאתר את רוצה לדעת שהוא מהימן, שמישהו עומד מאחוריו.

אסתר סקורניק: מהימן עד איפה?

יהודה אייזנברג: מהימן מדעית, מהימן מקצועית.

יהודה אייזנברג: "מהימן" זו מילה חד-משמעית בלשון העברית.

זבולון אורלב: המילה היא חד-משמעית אבל המציאות לא חד-משמעית.

אסתר סקורניק: יש גם נושא של קבוצת נט-וויז, ששם אנחנו עושים בהדרכה לגיל השלישי קישורי חיים והיא המלצה על אתרים.

אסתר סקורניק: באותו כיוון אפשר ללכת ולבנות הדגמות.

אסתר סקורניק: פה אני מזכירה את שיתוף הפעולה שנוכל לעשות עם אתר "כיפה" והזכירו גם את הנושא של הדרכה של תנועות הנוער.

אסתר סקורניק: אנחנו רוצים לקחת את מדריכי תנועות הנוער ולתת להם פעילויות בנושא של חינוך ושימוש נבון.

אסתר סקורניק: אני מקווה שהפעילות הזאת תקדם את הנושא הזה, כי אני אומרת שוב שבלי חינוך זה לא ילך.

אסתר סקורניק: יכול להיות שצריך בגילאים מסוימים לעשות את הסינון אבל אחר כך, אנחנו חייבים להשקיע הרבה מאוד בחינוך עם קבוצות ביקורת.

אסתר סקורניק: אחד הדברים שאמרו על הטוקבקים, אני חושבת שדווקא שימוש בזה יכול להיות טריגר למורים לחנך לשפה נקייה.

אסתר סקורניק: אם נעבוד על זה בבית ספר ועל הנושא של טוקבקים ונראה להם מה זה שפה שאנחנו לא רוצים לשמוע, יכול להיות שנצליח להגיע מהצד השלילי לדבר חיובי.

זבולון אורלב: אנחנו עוקבים אחרי המשתתפים הווירטואליים.

אסתר סקורניק: דבר אחרון, מדברים פה שיכנסו לערוץ 7 או למקומות אחרים.

אסתר סקורניק: אני חושבת שאם הציבור לא יהיה ב-Ynet או ב-nrg זה לא טוב משום שאם אנחנו לא שם, אנחנו לא קיימים.

אסתר סקורניק: אסור לנו להסתגר בתוך עצמנו, אנחנו חייבים להיות שם ולהגיב שם, הן בטוקבקים ובכל מקום כדי שישמעו אותנו.

יוסי סעידוב: אני מאתר החדשות "סקופ".

יוסי סעידוב: אני רוצה להתחבר לדברים של אסתר בנוגע להתבדלות ולחיבור.

יוסי סעידוב: האתר שלנו הוא אתר של חדשות גולשים.

יוסי סעידוב: הגולשים ברחבי האינטרנט מעבירים אלינו את החדשות ואנחנו מעבדים אותם לרמה מסוימת של חדשותיות ומפרסמים אותם.

יוסי סעידוב: היתה לנו התלבטות מאוד גדולה והיא עדין נמשכת בחודשים האחרונים, האם לפתוח ערוץ יהדות.

יוסי סעידוב: מהניסיון שלנו, אנחנו רואים ערוצי יהדות אחרים, בייחוד ערוץ היהדות הראשון של nrg, זה ערוץ יהדות שהולך ומתבדל, הולך ומסתגר ומערוץ יהדות זה הפך לערוץ של דתיים ומערוץ של דתיים זה הפך לערוץ של רחוב הפלמ"ח.

קריאה: קוראים לזה "הביצה".

יוסי סעידוב: התקשורת, בייחוד האינטרנט, שהוא כלי מאוד חזק ומאוד משמעותי שנותן את הביטוי של האנשים הקטנים, לציבור הדתי יש הרבה מה לתרום ואין סיבה שהוא יתבדל ויסתגר בערוצים שלו, במקומות מסוימים שלו.

יוסי סעידוב: מעבר לזה, יהדות היא לא תחום שקשור לערוץ מסוים או לדתיים בלבד.

יעקב כהן: הבעיה היא של כולם.

יוסי סעידוב: גם לאנשים חילוניים יש מה לומר על יהדות, זה חלק מהזהות ומהמרכיבים שלהם.

יוסי סעידוב: את השאלות איך לפתור בין ערוץ יהדות שיהיה מעניין, אטרקטיבי לכולם, לא רק לדתיים לאומיים או לחרדים או לקונסרבטיביים אלא ליהדות בכל העולם, אנחנו עדין לא מצליחים לפתור את הקונפליקט הזה.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: בעז נכטשטרן, מייסד אתר "כיפה".

יעקב כהן: הבעיה של האינטרנט היא שכאילו שאדם בנה דירה והוא לא בנה קירות בין הסלון, למטבח, לשירותים, לחדר העבודה ולאמבטיה.

יעקב כהן: הכל בחדר אחד.

בעז נכטשטרן: הזכירו פה את הנושא של פורנוגרפיה וילדים.

בעז נכטשטרן: אני חושב שזה לא הדיון שאנחנו אמורים להתעסק בו.

בעז נכטשטרן: הבעיה הזאת היא בעיה כללית ואני חושב שהפתרון, כמו שמנסה לבצע איגוד האינטרנט, חינוך נכון וצריך להפנות מפה קריאה לגבי החינוך בבתי הספר הדתיים, מה הם מציעים היום כי אני, בלימודיי, לא זכיתי להתייחסות כל שהיא לנושא.

בעז נכטשטרן: אני מניח שהיום יש התייחסות אבל השאלה היא אם ההתייחסות בבתי ספר דתיים היא "אינטרנט לא", ואז לא עשינו שום דבר או האם אנחנו מפתחים כלים נכונים כדי להתמודד.

בעז נכטשטרן: דיברו פה על תו תקן של אתרים ומהימנות.

בעז נכטשטרן: אני חושב שכשאני נכנס לכל אתר שהוא, אני יודע אם זה אתר שמשדר רצינות או לא.

בעז נכטשטרן: נכון שיש גם ניסיונות להונות את הגולשים אבל בגדול, אני לא חושב שהדבר הזה יצליח כי מי שהיום עוקב אחרי מה שקורה ומתרחש באינטרנט, אני מניח שנשמע פה הרבה על ביטוי "ווב 2", שזה אומר שאנחנו הולכים לראות בשנים הקרובות פחות Ynet ופחות nrg ויותר אתרים כמו "סקופ" או "תפוז" שמבוססים על 80% תוכן גולשים ו-20% תוכן מערכת.

בעז נכטשטרן: הגולשים הם אלה שמחליטים מה נראה ולכל אחד יש את האפשרות להיכנס או לא.

בעז נכטשטרן: ב"כיפה" אנחנו מתקרבים ל-3 מיליון הודעות בפורומים.

בעז נכטשטרן: גם אם הייתי רוצה לבדוק את התקן של פרופסור אייזנברג הייתי אומר לו: אני לא יודע מה יהיה מחר כי אולי עכשיו, כשאני פה, מישהו כותב הודעה לא מהימנה ולא ראויה בפורומים ואין לי את האמצעים לבדוק את זה.

בעז נכטשטרן: אני צריך לשבת 24 שעות מול המחשב ולקרוא את כל החומר הזה, ואני גם לא אספיק לבדי.

בעז נכטשטרן: אפילו ערוץ 7, שפתח מערכת פורומים, היא עדין מאוד זניחה.

בעז נכטשטרן: עשיתי סקר ובדקתי אתמול והיו שם סדר גודל 300,000 הודעות.

בעז נכטשטרן: זה מספר הודעות שיש לנו בחודש.

בעז נכטשטרן: עדין ערוץ 7 הוא אתר עם תוכן ויש רבנים שעומדים מאחוריו ואנחנו יודעים שאי אפשר לקרוא הודעות שמאלניות בערוץ 7, אבל בפורום אקטואליה כן יכול לשבת אדם שמאלני, מציונות דתית ריאלית, מתוך המגזר שלנו, ולהשמיע את דעותיו.

צבי ברש: אתה אומר שקשה מאוד לסנן אבל כדי להיקרא מקום דתי אתה חייב לסנן.

צבי ברש: אם לא תעמוד בזה, אתה חייב לצמצם.

בעז נכטשטרן: אני אסביר: באתר שלנו, אחוז ההודעות שנמחקו או סוננו הוא פרומיל בערך ולכן - -

צבי ברש: - -

בעז נכטשטרן: אני בטוח שנוכל למצוא מכל 3 מיליון ההודעות גם הודעות פורנוגרפיות בתוך אתר "כיפה".

בעז נכטשטרן: תשאל אותי אם אני אתר דתי?

בעז נכטשטרן: אני אגיד לך שכן.

בעז נכטשטרן: איך אני יודע?

בעז נכטשטרן: כי כל הציבור הדתי גולש אצלי.

בעז נכטשטרן: אני מגיע לרבע מיליון איש בחודש שנמצאים בנתח אוכלוסייה וזה מופץ ב-120,000 180,000 עותקים ואנחנו מדברים על 250,000 בתים שאני מגיע אליהם.

בעז נכטשטרן: האפשרות שלי היא לא רק שאני לא יכול לסנן, אני גם לא רוצה כי בסופו של דבר החיים הווירטואליים יצרו להם מגמה ויצירה של גמילה וירטואלית.

בעז נכטשטרן: כל הילדים המשועממים היום אני רואה שמישהו כותב את סיפורי הזימה שלו באתר שלי כמו שהוא עושה את זה באתרים אחרים.

בעז נכטשטרן: זה שאני לא מצליף בו עם שוט שיחזור לדרך הנכונה, זה לא אומר שהוא לא הולך שם.

בעז נכטשטרן: נכון שיש לי שוליים ויש לי לפעמים חריגות אבל באופן כללי האתר שלי הוא מידתי ואני לא נזקק להטיף בו מוסר כי הוא עושה את זה לבדו בצורה נפלאה.

בעז נכטשטרן: הקהילה שומרת על עצמה אם נותנים לה את הדגשים, אם מכוונים אותה.

בעז נכטשטרן: נכון שהיום המטרה שלי היא לא תוכן גולשים, תעשו מה שאתם רוצים.

בעז נכטשטרן: אני לא כמו "תפוז" שאומר מה שמעניין את הגולשים, תעשו מה שאתם רוצים.

בעז נכטשטרן: לי יש אג'נדה שאני רוצה להוביל.

בעז נכטשטרן: לגבי תוכן גולשים אני אומר:

בעז נכטשטרן: אתם תקבעו את הסדר יום, תגידו לי מה מעניין ומה פחות מעניין אתכם ויש לי גם יד מכוונת.

בעז נכטשטרן: אני יודע למשוך לכיוונים שאני רוצה.

בעז נכטשטרן: אני שולט היום איזה רבנים יהיו לי בשו"ת, איזה יועצים יהיו לי.

בעז נכטשטרן: האם אני רוצה לקדם דווקא תחום בעייתי ואכניס את היועצים שלנו, של מכון "פועה", שזה אולי נושא שלא היו מדברים עליו בערוץ 7 ולא אקרא את התשובות שמפרסמים מדעני מכון "פועה", אבל באתר "כיפה" כן.

קריאות: למה אתה חושב שלא יפרסמו?

בעז נכטשטרן: אני מניח שבסופו של דבר, אם זה היה נכתב, הם היו בוחרים להגיד משהו אמורפי כמו: לשאלות נוספות תתקשרו אלינו בטלפון.

בעז נכטשטרן: לכן, אם הרב בורשטיין בוחר לפרסם את השאלות שלו, אז קטונתי להגיד לו מה מותר ומה אסור לפרסם אבל לפעמים, אני מתלבט עם דברים של אמא שאומרת לי שלא צריך להציג את הדברים האלה אבל בסופו של דבר, אני לא חושב שבזה שאני מפרסם דברים או נותן לאנשים מרחב מחיה, אני גורם להם להתקשר.

בעז נכטשטרן: בסופו של דבר, מי שנכנס לאתר שלי, אני לא עומד עם קנה על הראש, בא תיכנס לאתר שלי, אני לא מכריח אף אחד.

בעז נכטשטרן: כנראה שיש אנשים שמאוד אוהבים ואולי כבר מכורים לאתר שלי, אין מה לעשות.

בעז נכטשטרן: אם לא נעים לך, אין לי שום בעיה, הם יכולים לפנות להמון אתרים או שיקימו בעצמם אתרים.

זבולון אורלב: גברת ענת ברזילי, עורכת אתר "nrg יהדות".

ענת ברזילי: אני עורכת את האתר בשלושת החודשים האחרונים ונותנת את הקרדיט לרועי שרון, שהוציא אותו לאור.

ענת ברזילי: מרגע שהוא עבר לידיים נשיות, אני חושבת שיש שינוי באתר.

ענת ברזילי: אני לא בטוחה שהגולשים שמחים על השינוי הזה דווקא.

ענת ברזילי: יש בו איזה שהוא שינוי במובן זה שהוא פחות מעז ללכת לכיוונים הצהובים.

זבולון אורלב: הוא הפך להיות יותר שמרני?

ענת ברזילי: כן.

ענת ברזילי: אתם מדברים על פרובוקציות וכדומה, אני חושבת שהדבר הכי פרובוקטיבי באתר "nrg יהדות" הם הגולשים, הטוקבקים.

ענת ברזילי: מעולם לא העלינו תוכן יותר נועז וחתרני יותר מהגולשים שלנו שהם תלמידי הישיבות, בנות האולפנה, בנות השירות הלאומי, החברה מ"הביצה" בירושלים וסטודנטים מבר-אילן.

ענת ברזילי: בתור מי שהיתה פובליציסטית באתר, עד לפני כמה חודשים, גם אני התקשרתי מספר פעמים בדמעות לרועי שרון וביקשתי שיוריד תגובה זו או אחרת.

ענת ברזילי: אני יודעת בדיוק איך זה נראה מהצד של הכותב.

ענת ברזילי: זה שהגולשים מנסים להיות כל כך פרובוקטיביים וזה גולשים דתיים, זה מראה שיש נישה שהם זקוקים לה והם מרגישים יותר נוח לעשות את זה בנעלי בית ולא מעונבים אצלנו באתר.

ענת ברזילי: אני, באופן אישי, כן חושבת שצריך לעשות חסימות על אתרים עם תכנים מסוימים.

ענת ברזילי: לא הייתי רוצה להגיע לכל מיני אתרים, זה מביך אותי.

זבולון אורלב: אפשר לעשות חסימות.

ענת ברזילי: נכון.

ענת ברזילי: אני כן מצדדת בעניין הזה ואני חושבת שאתרים כמו ערוץ 7 או "מורשת", שבחרו לעצמם את הקו התורני, זה קו שהוא איכותי מאוד ויוקרתי מאוד אבל הוא מפספס משהו כי ערוץ כמו "nrg יהדות" הוציא לאור טיעונים בנושאים שהחבר'ה היו זקוקים לדון בהם, היו זקוקים להשמיע אותם, היו זקוקים שמישהו שיגיב עליהם אפילו בצורה שתהדוף את הדיון אבל שמישהו יתייחס לדברים האלה, למצוקות האלה, והדברים האלה עלו אצלנו באתר.

ענת ברזילי: הם העלו את זה כי זאת דרישה של הגולשים, דרישה שבאה מהשטח.

ענת ברזילי: אנחנו עוסקים בכל מה שקשור בעולם הרווקות וכל מה שקשור לנושאים של הומוסקסואלים וכדומה, זה דברים שהגיעו כתוצאה מהצורך של בני הנוער והצעירים לדון בנושאים האלה במקום שהם מרגישים בו נוח כשהרבנים שלהם מישיבת ההסדר לא נמצאים שם כדי להשיב להם.

ענת ברזילי: מאז שהאתר נתון בידיים של בנות, עשינו כמה פרוייקטים חינוכיים: למשל, היה חשוב לנו לעשות פרוייקט של תאונות דרכים.

ענת ברזילי: הבאנו את הרב גלעד ואנשים ומאמרים תורניים בנושא והקהל הצביע ברגליים ב-6 תגובות לכל מאמר וזה היה בערך גם מדד הכניסות.

ענת ברזילי: הקהל הזה הוא אותו קהל שנכנס גם ל"מורשת" ואצלנו הוא לא רוצה לקרוא את הדברים שהוא קורא ב"מורשת" כי הוא זקוק גם לקרוא מה הרב אבינר חושב, האם מותר לצאת עם שני בחורים במקביל, בשעה שאת מחפשת את זיווגך.

ענת ברזילי: הוא רוצה לשמוע את זה שם ואולי הוא לא מעז להעלות את הנושא הזה באתר "מורשת".

ענת ברזילי: לגבי ערב פסח, העלינו פרוייקט חופשי "חירות על הלוחות" וביקשנו מאנשים כמו הרב מידן להתייחס לנושא חירות האדם המאמין.

ענת ברזילי: הפרוייקט היצירתי והחינוכי שכל כך נהנינו לערוך את הטקסטים שלו נשאר מיותר מכניסות.

ענת ברזילי: אנחנו לא הולכים אחורה, כן ננסה להוביל את הקו הזה.

ענת ברזילי: בשבוע הבא אנחנו מעלים בית מדרש מצולם, שהכוכבים שלו הם אנשים כמו מיכה גודמן, רננה רביצקי וכולי, שדנים בסוגיות תלמודיות אצלנו באתר, בצורה מצולמת.

ענת ברזילי: השקענו בזה המון כסף במטרה להוסיף יהדות - -

זבולון אורלב: יש לכם נתונים לגבי הכניסות, לגבי המארגנים של הנכנסים?

זבולון אורלב: האם מדובר בציבור דתי או לא דתי?

ענת ברזילי: המאפיינים של הנכנסים, את זה אתה לא יכול לראות בכניסות של האנשים.

ענת ברזילי: אתה כן יכול לראות את זה בתגובות ובטלפונים ובמיילים שאנחנו מקבלים.

ענת ברזילי: הציבור הוא דתי-לייט, דתל"ש, שרוצה להיות קשור למדורת השבט, הוא נכנס לראות מה קורה אצל החבר'ה מבני עקיבא ועד חרדים ממש, מיליטנטיים ביותר שמגיבים ומתקשרים וגם מבקשים להעלות נושאים שקשורים בהם.

ענת ברזילי: התחום החרדי מכוסה אצלנו ביתר שאת.

ענת ברזילי: בשורה התחתונה, מי שמכתיב את הפרובוקציות זה הגולשים עצמם.

ענת ברזילי: הגולשים זה הקהל, זה אותו נוער, אותו ציבור שרוצה לדון בנושאים האלה.

ענת ברזילי: לא נוח לו לעשות את זה בתוככי בית המדרש אז הוא עושה את זה אצלנו וצריכים לקחת את זה בחשבון.

רועי גולדשמיט: אני רוצה לחזור צעד אחד אחורה ולהתחבר לדברים שנאמרו: כשאנחנו מדברים על הרשת, יש כמה מאפיינים מובנים וכשמסתכלים על הדיון הזה, מה שבולט זה הצורך להתמודד עם המאפיינים האלה והניסיונות בינתיים, שלא לגמרי מצליחים.

רועי גולדשמיט: ראשית, אובדן ההירארכיה של הידע.

רועי גולדשמיט: גם הרבנים וגם הציבור הדתי בכלל מאמין בהירארכיה של מידע.

רועי גולדשמיט: גם הציבור הכללי מאמין בהירארכיה של מידע אבל היא פחות נוקשה ובקצה של זה, גישת ביטול התורה.

רועי גולדשמיט: כל עוד זה לא מקדם אותי בעולמי הרוחני בצורה הפשוטה של לימוד תורה, זה לא רלוונטי.

רועי גולדשמיט: אבל כל היחס לפנאי ולתתי-תרבות בתוך הציבור הדתי, שהוא לא הומוגני כמו כל ציבור, זו אחת הסוגיות שעולות פה ובאות לידי ביטוי באופן בולט דרך האינטרנט.

רועי גולדשמיט: העובדה שהאינטרנט מציע שטף מידע ומייצר את החובה למצוא את ההירארכיות האלה או את הקושי לייצר אותן בגלל שטף המידע וכן, דבר שבא לידי ביטוי מאוד יפה פה ולכן זו באמת קפיצה משמעותית וזה האינטראקטיביות אלא עצם היכולת לא רק להעביר מסר.

רועי גולדשמיט: האינטראקטיביות מצד הגולש או מצד מישהו שאינו בר-סמכא היא דבר נפלא והזדמנות חדשה ומצד הבר-סמכא זהו איום.

רועי גולדשמיט: חלק יאמרו את זה בפה מלא וחלק לא, אבל זה שוב חוזר להיבט האל הירארכי.

רועי גולדשמיט: עצם העובדה שלדיון הזה הצטרפו רק 5 גולשים עקביים, אבל הצטרפו גולשים, יצרה פה משהו חדש שבוורסיה הקודמת שלו זה היה בטלוויזיה, שלא איפשרה אינטראקטיביות.

רועי גולדשמיט: הטלוויזיה איפשרה כיוון אחד.

רועי גולדשמיט: הפועל היוצא של כל הדברים האלה זה הצורך להתמודד עם פלורליזציה של מידע גם בהקשר הדתי.

רועי גולדשמיט: אני חושב שחשוב לחזור לא רק ל"סור מרע" אלא גם ל"עשה טוב", ואני מתחבר למה שהרב שרלו אמר קודם, היכולת להציע תכנים טובים.

זבולון אורלב: תודה.

זבולון אורלב: מירי סער מ"דתי-לי" נשים בקשה לומר כמה מילים לגבי הנושא המגדרי.

מירי סער: תודה.

מירי סער: שאלה לכולם: למה התמודדות זה פרובוקציה?

מירי סער: אני שומעת כל הזמן שכל נושא שאיך שהוא צריך להתמודד אתו ואיך שהוא הנוער מעלה אותו ולא משנה באיזו שפה, חוץ משפה אסורה כמובן, זו פרובוקציה.

מירי סער: אנחנו נכנסים לסטיגמטיות ולשמרנות הזאת של אתה אומר מה שאתה חושב – אמרת פרובוקציה.

מירי סער: אולי זו נקודה למחשבה.

מירי סער: אחד מהתחלואים של האינטרנט זה מה שקורה כרגע.

מירי סער: אנחנו כולנו מדברים ובאותו זמן יש צ'טים וחלקנו מסתכלים על הצ'טים ולא מקשיבים אחד לשני ויש כאן עניין חינוכי, זה לכוון את הנוער שתרבות דיבור והאזנה, שחלק מזה קצת בעייתי בעניין של האינטרנט.

מירי סער: רציתי לדבר על המגדרים והפלחים הפחות נשמעים ולהתחבר למה שענת אמרה קודם, למגדר הנשי.

מירי סער: הנשים בציבור הדתי היום מתקדמות בצעדים ענקיים קדימה ובכל זאת, יש את העניין שאנחנו נשארנו עדין בשמרנות ותחת עיניים פקוחות, מתבוננות ובוחנות כל הזמן.

מירי סער: אני חושבת שהמקום של האינטרנט, כשאישה לא חייבת להיחשף ושם היא יכולה לחשוף את הקשיים שלה בתחומי החיים השונים שלה וגם את ההתקדמות שלה והמאוויים שלה או שאלות שהיא לא מעיזה לשאול כי עדין היא כבולה בתוך הכבלים האלה, כבר עשינו די.

מירי סער: זו לא חייבת להיות רק אישה דתית אלא כמו שאמרנו קודם, מדובר גם בנשים לא דתיות שיכולות למצוא במה לעצמן ועדין נשים יוצרות, כשהיום בעיה להיות אישה יוצרת מיוחדת, קצת שונה מהשאר, כיוון שכולם עם עיניים פקוחות עליה.

מירי סער: אותו דבר לגבי נשים ובני נוער שיש להם קשיים בקטע הנפשי, הרגשי.

מירי סער: אנשים שלא יכולים להביא לידי ביטוי את הצרה שהם נמצאים בה, במיוחד בציבור שלנו, שזה ציבור שמתקשה לקבל אנשים מעט שונים ובאינטרנט הם יכולים לקבל תשובות וגם להביא לידי ביטוי צדדים יצירתיים שלהם ולא לשכוח, שהאנשים האלה קיימים.

מירי סער: דבר שהכי חשוב לי לציין זה הנוער.

מירי סער: בזמנו הקמתי כמה פורומים של מנהיגות נוער.

מירי סער: אני יודעת כמה חשוב שהנוער יסור מרע ויעשה טוב.

מירי סער: אם נמלא אותו בתכנים שמושכים אותו וניתן לו את השובע, את מה שהוא מחפש כל כך בחוץ ואין לו איפה למצוא, אולי הוא פשוט ישוטט וינדוד כי יהיה לו פחות זמן ויהיה לו הרבה יותר מעניין אצלנו.

מירי סער: צריך כל הזמן לחשוב מה אני יכול לעשות טוב אצלי כדי להפוך אותו לנוער איכותי, נוער עם מנהיגות, נוער שהולך לתנועת נוער ומשלב תורה ועבודה ואת כל הערכים שלנו.

מירי סער: זה המקום שלנו בתור אינטרנט, יותר בקטע הערכי, כי לשם כך אנחנו נמצאים.

חיים לנג: ברשות היושב ראש, משתתפים נכבדים, אני יושב פה כנציג לענייני תקשורת שהוזמן מהגוורדיה הגבוהה של המגזר החרדי.

חיים לנג: אנשים שכולנו מכירים, הרב אלישיב והרב עובדיה יוסף וכולי, שהם המנהיגות הרוחנית של המגזר הדתי.

חיים לנג: הם הקימו ועדה לענייני תקשורת שמטפלת בתחום התקשורת כמכלול וכמובן, שאחד הנושאים שאנחנו מטפלים בהם נקרא: אינטרנט למגזר הדתי.

חיים לנג: מבחינתנו, הגוורדיה העליונה הזאת היא המנווטת, היא המכוונת ומבחינתנו, על פיה יישק דבר.

חיים לנג: אנחנו מחכים למוצא פיה, לא דרך האינטרנט, אבל הם המנווטים והמכוונים.

חיים לנג: אני חושב שהנושא הועלה קודם, כמה קלות הצרכנות האינטרנטית במגזר הדתי לא מדויק, כי כמו שאמר הרב כהן קודם, מה זה חרדי?

חיים לנג: מה זה משק בית חרדי?

חיים לנג: מה זה נקרא צרכנות?

חיים לנג: יש פה את הנקודה למה אנחנו בכלל צורכים אינטרנט?

חיים לנג: יש אנשי עסקים במגזר החרדי ומדובר באחוז לא קטן, אם זה בבורסה ובעסקי יבוא וכדומה, אם זה בתחומים אחרים של מידע עדכני, הכרחי, אם זה רפואה, מדע וכדומה ואני חושב שהמגזר החרדי לא "נכשל" בצריכת המידע.

חיים לנג: אולי הוא לא צריך את זה בכמות כזאת מפאת מגבלות כאלה ואחרות אבל הוא צורך את זה מבחינת המידע שבו.

חיים לנג: לעומת זאת לגבי תוכן שלילי, הציבור הזה מבחינת החממה שלו לא נזקק לזה, לא צריך את זה וכאשר הוא נחשף לזה, מבחינתנו זו ירידת מדרגה, זה כישלון, החשיפה לתכנים השליליים האלה.

חיים לנג: אני חושב שהחלוקה היא בין אדם עסוק ללא עסוק.

חיים לנג: אדם עסוק, שממלא תפקיד, שממלא את שעות היום בתוכן, בעבודה, במקצוע, בתפקיד, אין לו זמן לגלוש בתוכן שלילי.

חיים לנג: האדם שגולש בתוכן שלילי זה בדרך כלל אדם שאין לו מה לעשות, אז הוא עושה את זה כאן.

חיים לנג: על זה אנחנו אומרים לו: אם אין לך מה לעשות, אל תעשה את זה כאן.

חיים לנג: אני חושב שהצעת יתרו למשה רבינו, להזעיק שרי עשרות, מאות ואלפים לכאורה אם היה לו אינטרנט, הוא היה גומר את זה בקלות.

חיים לנג: אני חושב שזו לא הדרך הנכונה למסירת תשובות.

חיים לנג: מותר שיהיה הדבר הזה, אבל בוודאי לא על חשבון הדרך המקורית והנכונה לשאול את פי הרבנים ולקבל את תשובתם.

חיים לנג: לא כל דבר אפשר לחשוף בפורום, לא כל דבר אפשר לפרט בפורום, יש שאלות משיקולים דתיים וכדומה, שאי אפשר להעלות אותם באינטרנט, בוודאי שזו לא ברירת המחדל.

חיים לנג: הקושי שהוזכר פה, ותודה ליושב ראש הוועדה בנושא החקיקה שהזכיר פה, אנחנו נדרשנו לסוגיה הזאת לא היום ולא אתמול.

חיים לנג: למדנו אותה, השקענו בה שעות ודומני שהקושי בחקיקה ובתיקונים בחוקים קיימים זהו קושי שאין לו פתרון בשליפה מהמותן.

חיים לנג: זה שיש בעיה באינטרנט – כולנו יודעים.

חיים לנג: אף אדם חילוני, הציבור הכללי, לא רוצה שבני ביתו ומשפחתו יחשפו לתוכן שלילי, שפוגע באופים, באישיותם ובמוסריותם וכדומה.

חיים לנג: אי לכך, הוא גם היה רוצה שיהיה מושג מניעת גישה לתוכן שלילי.

חיים לנג: חשוב לי להדגיש זאת.

חיים לנג: לכן, אנחנו בדקנו את הנושא שנקרא "חסימה רגישה".

חיים לנג: זה לא על חשבון ניסיון החקיקה ולא על חשבון ניסיון התיקון בחוק אבל "חסימה" זה אומר שאמנם אני צורך את המוצר, אני חושף למוצר, אבל באותה מידה שאני חשוף לו אני לא חשוף לדברים הלא טובים שבו.

חיים לנג: אם אני יושב בבית וגולש באינטרנט יש לי ברירה חופשית.

חיים לנג: אני לא בעד כפיה דתית אלא מי שבחר במגזר החרדי לחסום את עצמו לתוכן שלילי, אני נותן לו את האפשרות הזאת.

חיים לנג: אני חייב לספק לו את המוצר, שלא יהיה חשוף לדברים שליליים.

חיים לנג: ניקח דוגמה פשוטה: אני רוצה להיכנס לחשבון הבנק שלי, אז למה אני צריך לקבל את הלינק שנקרא: נופשון באילת, כולל הדגמה חיה מה עושים שם.

חיים לנג: מותר לי לקבל את המידע מהבנקים, את המידע הממשלתי, המוניציפאלי ואין סיבה שאותם לינקים שליליים יגיעו למקומות החיוביים האלה.

חיים לנג: זו ההתמקדות של הפעילות שלנו, להגיע לאותו מוצר חילוני, הכרחי וערכי, שבמקביל הוא שולל גישה לדברים הלא טובים.

זבולון אורלב: האם זה אפשרי?

חיים לנג: אני אומר כאן, ונשאלתי זאת מקודם.

חיים לנג: כשנשאלתי ושאלתי את פי גדולי תורה, חידדנו מה זה נקרא "אינטרנט".

חיים לנג: בתלמוד מופיע הערך המוסרי ומידות התורה איך להתנהג, היינו לומדים צניעות מחתול וזריזות מנמלה, היינו לומדים מבעלי החיים איך להתנהג.

חיים לנג: מה זה נקרא "חובק זרועות תבל", זה אינטרנט.

חיים לנג: לפי הוד מעלתו, ולפי רוב יכולותיו, ולפי רוב הישגיו כך רוב חסרונותיו.

חיים לנג: ניקח את מספרי האתרים, כמה אתרי תוכן חיוביים יש לעומת אתרי תוכן שליליים, סקס וכדומה.

חיים לנג: אנחנו כולנו נהיינו משועממים?

חיים לנג: נהיינו חסרי תוכן?

חיים לנג: כולנו צריכים למלא את האתרים הללו בכל כך הרבה - -

זבולון אורלב: אז שאלתי אותך האם זה אפשרי?

חיים לנג: אז אני עונה: יש לנו, לעניות דעתנו לאחר שבדקנו את הנושא לאורכו ולרוחבו, יש פתרון כזה או אחר, ברמה כזאת או אחרת, שמתמקד ברמה טכנולוגית.

חיים לנג: בישיבות שקיימנו עם כל השלבים שבין צרכן הקצה לתקשורת העולמית, נפגשנו עם כולם ולמדנו את הסוגיה ומבחינתנו הפתרון הוא דבר שבא לעולם.

חיים לנג: מדובר אפילו במוצרי מדף שצריכים לאחד אותם לנישה אחת כפתרון ואנחנו מאמינים בצדקת הדרך.

חיים לנג: כאן המקום להרים את הכפפה ולומר: רבותי, יש לנו משרדי ממשלה, יש לנו אנשי מעש, יש לנו את משרד המדע ומשרד התמ"ת, שהם לכאורה עסוקים גם בתחום שנקרא: הדינמיקה האינטרנטית מבחינת התפקיד שלהם, שירימו את הכפפה ויעסקו בתחום החקיקה ואנחנו, כוועדת הרבנים אומרים: היננו.

חיים לנג: אנחנו מוכנים ומזומנים במה שצריך לסייע ולעזור.

חיים לנג: ניתן להם את החומר שיש בידינו ונלמד את החומר שיש בידיהם ונספק למי שצריך ורוצה את המוצר הזה, ניתן לו את זה גם מההיבט הטכנולוגי ואולי גם על פי הקבוע בחוק.

חיים לנג: תודה לכם.

זבולון אורלב: דוקטור סוניה מיכאלי, מדענית ראשית של המשרד לקליטת עליה.

זבולון אורלב: אחריה, אחרונת הדוברים, נורית רייך, מנהלת האתר של רשת עמי"ת.

סוניה מיכאלי: שלום לכולם.

סוניה מיכאלי: אני נפעמת מרמת הדיון ובכל זאת, לגבי הערוץ האינטראקטיבי בטלוויזיה, המשרד לקליטת עליה בנה את הערוץ ויש ערוץ אינטראקטיבי היום ללימוד השפה העברית ונשמח מאוד אם תיכנסו לשם ותגיבו.

סוניה מיכאלי: לפי המבטא שלי אפשר להבין שאני לא מזמן הגעתי לכאן ואני רוצה שתדעו שהדברים שמדאיגים אתכם גם מדאיגים אותי.

סוניה מיכאלי: דאגתי שהילדים שלי לא יגעו באותם דברים שאתם מדברים עליהם.

סוניה מיכאלי: אנחנו מחינוך אחר, מתרבות אחרת ואין שוני והבדל בכלל.

סוניה מיכאלי: ובכל זאת, אני פסיכולוגית חברתית, אני דוקטור לפסיכולוגיה ואני רוצה לומר לכם שכל מה שדובר כאן מזכיר לי את הישיבות במשרד החינוך ואת כל תכניות המניעה כמו חינוך מיני, שימוש בסמים ואלכוהול, התאבדויות וכולי.

סוניה מיכאלי: אני רוצה להצטרף לאותן נשים ואני עדין נותנת מקום ראשון לחינוך במשפחה.

סוניה מיכאלי: את כל החסימות והצנזורה והאח הגדול שהיה לנו, סטלין, אני רואה מה קורה אצלי בבית והילדים שלי בו-זמנית, מדברים ב-4 שפות.

סוניה מיכאלי: 3 שפות אני יודעת ואת השפה הרביעית אני לא יודעת.

סוניה מיכאלי: אז ללכת עם מקל כל הזמן, זה לא ניתן.

סוניה מיכאלי: העברנו סדנאות בישיבות לחיי משפחה ותכניות מניעה בסמים ודובר על יחסי מין אבל שם ההגדרה היתה אחרת.

סוניה מיכאלי: נשאלת השאלה: אם נגדיר את זה אחרת, זה יראה אחרת?

סוניה מיכאלי: אני עדין מחזירה את הכדור למשפחה כי אפשר לסגור הכל, הילדים ילכו לשכנים, ילכו לסופר ויכנסו לרבע שעה לקפה-אינטרנט.

סוניה מיכאלי: הסקרנות בגיל ההתבגרות היא לא נמדדת, היא פשוט סקרנות.

סוניה מיכאלי: נכתבו הרבה מאוד ספרים על הישרדות בגילה ההתבגרות.

סוניה מיכאלי: ההישרדות מבחינתנו ומבחינת המתבגרים זה תהליכים שונים לגמרי.

סוניה מיכאלי: ההישרדות שלהם זה לעקוף אותנו ולרמות אותנו ולהגיע לאן שהם רוצים.

סוניה מיכאלי: אנחנו צריכים להיות מודעים למרדנות של הנוער ולהיות מודעים לחוק של המשפחה.

סוניה מיכאלי: תודה רבה.

זבולון אורלב: אני מוסיף דובר נוסף, איתי הרשהורן מאתר "בבא-קמא".

איתי הרשהורן: ראשית, אתר "בבא-קמא" חוגג היום בדיוק שנה.

איתי הרשהורן: מי שלא מכיר, זה אתר שמרכז את כל הקישורים לרשת היהודית בעמוד אחד.

איתי הרשהורן: המטרה היא לרכז אתרי תוכן יהודיים ולהנגיש אותם לגולש.

איתי הרשהורן: יש לי הרבה מה להגיד על כל הדיון כאן אבל אני לא רוצה להרחיב ולא לחזור על מה שאמרו אבל הייתי רוצה לצאת מכאן עם מסקנה אופרטיבית אחת: דיברנו על תו תקן, שזה נושא חשוב וזה מה שאנחנו לפעמים מנסים לעשות באתר, לבחור את אתרי היהדות ולשים אותם בעמוד אחד.

איתי הרשהורן: אבל מכיוון שנמצאים פה הרבה בעלי אתרים וגם נציגים מאיגוד האינטרנט, אולי נוכל לחשוב ולשתף פעולה ולייצר ישיבה נוספת, יחד עם פרופסור רוזנברג ויחד עם בעז ועדי - -

זבולון אורלב: תשמע את הצעת הסיכום שלי מיד.

איתי הרשהורן: - - לשבת ביחד ולייצר תו תקן.

איתי הרשהורן: זה צריך להגיע מבעלי האתרים והאנשים הפרטיים ולא על ידי חקיקה, כי אם נחכה לחקיקה זה ייקח הרבה שנים.

זבולון אורלב: גברת נורית רייך, מנהלת האתר של רשת עמי"ת, ממש בקצרה.

נורית רייך: מדובר ברשת חינוך ציונית דתית בישראל ויש לנו אתר אינטרנט מאוד פעיל, כולל תכנים חינוכיים, תכנים שקשורים לתחומי ידע.

נורית רייך: נקודת המוצא שלנו, כשהתחלנו עם האתר לפני 5,6 שנים זה שהאינטרנט קיים ואנחנו לא נועלים אותו.

נורית רייך: התלמידים שלנו גולשים באינטרנט, הילדים שלנו גולשים באינטרנט והתפקיד שלנו להנחות ולחנך אותם.

נורית רייך: עם השנים, כמובן שגם אנחנו התבגרנו והתפקחנו.

נורית רייך: בהתחלה חשבנו שחינוך יספיק והיום ברור לנו שמחנכים אינם קוסמים כי זה לא עובד אחרת בינתיים.

נורית רייך: לגבי תכנית, יש לנו שתי תכניות: האחת, היא אינטרנט כהלכה, שאותה אנחנו עושים בשתי פאזות: האחת, שיעורי מחנך, כשהמחנך עצמו יושב עם התלמידים בלי האינטרנט ומלמד אותם על הסכנות שבאינטרנט וכמובן, שיש לנו את אותו דבר כאתר אינטרנט שנקרא "אינטרנט כהלכה", שבו אתה נכנס ולומד את כל הסוגיות והבעייתיות שיש ברשת האינטרנט על ידי שו"תים.

נורית רייך: אנחנו משתמשים הרבה מאוד באתר "כיפה" ולשו"תים של הרב שרלו ואחרים בדיונים על מה מותר ומה אסור ובצורה כזאת מחנכים את התלמידים.

נורית רייך: אנחנו שמים תו תקן בית ספרי ורק כיתה שמסיימת את התהליך הזה, נכנסת ללמוד את כל נושא האינטרנט.

נורית רייך: כמובן שעכשיו האינטרנט חסום.

נורית רייך: החסימה טוטאלית בבתי הספר.

נורית רייך: התכניות שלנו כרגע הן להורים, בנושא של המשפחה.

נורית רייך: ברור לנו שההורים חייבים להגיע אליהם, הם צריכים לדעת מה הילדים עושים באינטרנט ואנחנו כרגע כותבים תכניות חינוך בנושא של אינטרנט להורים ומקימים יחידת עלית של תלמידים, יש לנו דבר כזה שנקרא "יחידת ה-101" לפעילות חברתית ועכשיו אנחנו מקימים יחידת עלית אחרת בנושא של אינטרנט נקי, אינטרנט כהלכה.

נורית רייך: זה המעט שאנחנו מנסים, כרשת חינוך, לעשות לטובת העניין ונשמח מאוד שיהיה שיתוף פעולה של כל האתרים הדתיים.

זבולון אורלב: הרב רוזן, בבקשה.

ישראל רוזן: סליחה על כך שהגעתי ממש בסוף.

ישראל רוזן: בדור שלי, כשהייתי בתיכון, נתבקשנו לכתוב חיבור האם הטלוויזיה היא חיובית או שלילית.

ישראל רוזן: בכל התקופות הדברים האלה חוזרים ואנחנו חיים אתם ונחיה אתם ונתמודד אתם במישור החינוכי-תרבותי.

ישראל רוזן: אני מבין שאנחנו בוועדת המדע והטכנולוגיה של הכנסת ואני רוצה לומר שתי הערות: אני רואה כמעט כאסון, שהנושא הזה, של החסימות למיניהן הפך להיות עניין דתי.

ישראל רוזן: אני לא יודע אם זה בדיוק כך, אני מבין שגם לא מעט אנשים שאינם מן המגזר הדתי מתעניינים בזה אבל יהיה אסון גדול אם הנושא הזה יזוהה עם הציבור הדתי ואני מבין, שזה לא הנושא המרכזי פה אבל כמו הרבה דברים שאנחנו מפסידים במדינה, החל מהתנחלויות או פולארד או קניונים בשבת, זה מזוהה, זה קיבל את התיוג הדתי ושוב, העניין של חסימות בתחומי הפורנו והמין באינטרנט זה ענין של הדתיים.

ישראל רוזן: זה אסון לאומי.

ישראל רוזן: אני בכוונה מדבר במלים גבוהות ומחצין אותן ואני לא יודע מי יכול לשנות את התדמית הזאת.

ישראל רוזן: נקודה שניה: בעיניי, מי שדר עם העולם הטכנולוגי וכמי שדר עם העולם התרבותי-חינוכי, ואני מחזיק את עצמי כשייך לשני העולמות הללו - -

זבולון אורלב: יש לומר כי הרב ישראל רוזן הוא ראש מכון "צומ"ת", ראשי תיבות של צוותי מדע ותורה.

ישראל רוזן: ובכן, בהקשר שאנחנו מדברים עליו עכשיו אני סובר שהיה צריך את הנושא הזה, של הגנה לעולם מפני המתירנות שבאה לידי ביטוי רחב ביותר באינטרנט, זה צריך להיות אתגר לאומי של הי-טק, של חברות שבמקום שיחפשו איך אפשר לפתח מצב שבו יראו בו זמנית 300 תחנות וכולי, שיאמצו את האתגר של מדינת ישראל, כאור לגויים, כאתגר עולמי לפתח בתחום הטכנולוגי, למרות שאני משני העולמות, אני רואה פה את האתגר והדגש והשליחות בתחום הטכנולוגי ולא בתחום התרבותי-חינוכי.

ישראל רוזן: בתחום התרבותי-חינוכי כולכם מתמודדים יפה מאוד ברמה כזאת או אחרת.

ישראל רוזן: התחום הטכנולוגי הוא כדי להציל את העולם מהמתירנות הגואה והשיטפון הזה באמצעות אתרי האינטרנט והפתרון פה הוא רק בתחום ההי-טק.

ישראל רוזן: מי שיצליח לפתח אתגרים הי-טקיים של חסימות טובות ויעילות וכולי, הוא גם יזכה, לדעתי, לרווחים ניכרים כמו שמקובל בהי-טק.

ישראל רוזן: אני לא יודע מי הכתובת, אבל בעידן של מדע וטכנולוגיה רוצים את זה כאתגר לאומי.

זבולון אורלב: תודה רבה.

זבולון אורלב: חברים, האמת היא שהדיון הזה הוא דיון שקשה מאוד לצפות אותו מראש, לאן הוא זורם ולאן הוא מתנהל.

זבולון אורלב: בסיומו, אני חייב לומר שאני בהחלט מופתע מהסוגיות שעלו כאן.

זבולון אורלב: ראשית, אני רוצה להודות לאנשים שהגיעו.

זבולון אורלב: אני חושב שהדיון היה חשוב מאוד.

זבולון אורלב: עלו כאן כמה נושאים, עלה נושא החקיקה, נושא החינוך, נושא החסימות, נושא תו התקן, עלתה הסוגיה של סימון וסיווג, עלתה הסוגיה אם אנחנו מסתגרים או לא מסתגרים.

זבולון אורלב: יש כאן שאלות כבדות משקל.

זבולון אורלב: מה שברור הוא ומאוד שמחתי על הדברים של הרב לנג, שתפקידנו, כאנשים ששמירת תורה ומצוות חשובים להם זה להתמודד באופן מושכל עם מציאות קיימת.

זבולון אורלב: מאוד מצא חן בעיניי גם הדברים שנכתבו בנייר שהכין רועי, שכולנו זוכרים מאבקים קודמים נגד מציאות מדעית וטכנולוגית שהתהוותה ותמיד רדפנו אחרי המציאות.

זבולון אורלב: פה יכול להיות שאנחנו יכולים לעצב את המציאות באמצעות אתרי תוכן, שיהיו לא רק לאנשים דתיים.

זבולון אורלב: אני חושב שהאתרים ש"נחשבים" ליהדות, יכולים להיות אתרים מובילים, שמנחילים ערכים ומציעים תוכן לכלל הציבור.

זבולון אורלב: זה יכול להיות אחד מפלאי ההפצה הגדולים ביותר של ערכים שציבור מסוים, שאני נמנה עליו, מאמינים בהם והוא פתוח לכולם.

זבולון אורלב: אני מסכים עם דברי הרב רוזן, שחזון אחרית הימים, מבחינתנו, שערוצי התוכן, שנציע לעולם יהיו כאלה שציבור שאיכפת לו מחינוך ילדיו ואיכפת לו שהילד שלו לא יהיה חשוף לכל התכנים המזיקים והמסוכנים, שהוא גם יוכל להשתמש ולהוקיר לנו תודה.

זבולון אורלב: אני אומר לכם מדיונים אחרים, כלליים, שיש דאגות מאוד עמוקות גם מהדיונים בוועדת החינוך והתרבות, שהדברים האלה מאוד מדאיגים ומטרידים ובהחלט זה יכולה להיות בשורה גדולה לציבור.

זבולון אורלב: אני חושב שהמסגרת הזאת, של ועדת המדע והטכנולוגיה וההזדמנות שאני עומד בראשה, יכולה לאפשר לנסות להקים איזה שהוא צוות עבודה שיהיה משותף גם לרבנים, גם לאישי חינוך וגם לראשי האתרים למיניהם כדי לנסות לגבש נייר עבודה, שיהיה מכוון לא רק לכנסת.

זבולון אורלב: הוא יהיה מכוון גם לבעלי האתרים ומכוון גם למערכת החינוך ומכוון לגופים שונים לנסות לגבש את הדברים.

זבולון אורלב: הרב שרלו, אני בטוח שאחרי דיון כזה אתה מבין שיש נושאים שהם לדיון ויש פנים לכאן ולכאן ואבקש מהרב שרלו, כאיש חינוך, לעמוד בראש הצוות הזה ומהרב רוזן, כאיש מדע ותורה, להצטרף לדבר הזה יחד עם ראשי האתרים ולהתייעץ אתם, עם איגוד האינטרנט.

זבולון אורלב: אשמח שהרב לנג יהיה בתוך הענין הזה, זה מאוד חשוב.

זבולון אורלב: אני חושב שכל הציבור של שומרי אמוני ישראל, שומרי תורה ומצוות, העניין הזה חשוב להם ואפשר לשתף כאן פעולה אבל הייתי מצרף גם אנשים שאינם מובהקים שהם שומרי תורה ומצוות.

זבולון אורלב: יש כאן ערכים שיכולים להיות משותפים, בעיקר בתחום החינוך, לאנשים נוספים.

זבולון אורלב: דברים שנאמרו כאן מנציגת מט"ח וממשרד הקליטה אלה דברים שמדברים בעד עצמם.

זבולון אורלב: ברשותכם, אני אקים את הצוות הזה כסיכום של עבודת הוועדה ומטיל עליהם בסדר גודל של חודשיים שלושה, להכין לנו מסמך ואני מקווה שעד אז אמשיך להיות יו"ר הוועדה… אני מודה לכולם.

זבולון אורלב: הישיבה נעולה.