ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 137, 2007-03-20 14:00

נאדיה חילו: צהריים טובים.

נאדיה חילו: אני פותחת את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

נאדיה חילו: על סדר היום: דיון מהיר – סכנת פינוי של 400 משפחות מרובות ילדים מבתיהן בעיר יפו של חברת הכנסת נאדיה חילו והצעה לסדר היום (דיון מהיר): מאות צוןוי הפינוי שנשלחו לתושבי הדיור המוגן ביפו, של חבר הכנסת ואסל טאהא.

נאדיה חילו: אני רואה שיש כאן נציגים ממשרד הבינוי והשיכון, מנהל מקרקעי ישראל, חברת עמידר, עירית תל-אביב ויש פה מוזמנים גם מהמשפחות, נציגי האגודה למען ערביי יפו.

נאדיה חילו: אני מניחה שנמצאים פה גם נציגי הוועדה הציבורית שקמה.

נאדיה חילו: אנחנו נשאף לקיים הדיון במשך שעה וחצי.

נאדיה חילו: הנושא: בעיות הדיור ביפו באופן כללי ובאופן ספציפי והאירועים האחרונים.

נאדיה חילו: הדיון היום הוא ביוזמתי וביוזמת חבר הכנסת ואסל טאהא.

נאדיה חילו: פנינו בהצעה דחופה לנשיאות הכנסת וההצעה נתקבלה.

נאדיה חילו: לפני שאני פותחת את הדיון אני אתן תחילה זכות דיבור למציעים, חברי הכנסת, אחר כך נציגי המוסדות, נציגי המשפחות והקהילה.

נאדיה חילו: אנחנו נשאף להגיע לנוסחה של הצעת סיכום ולא רק לשמוע על הבעיות.

נאדיה חילו: אם רק נביא את הבעיות, לא נקבל תוצאה.

נאדיה חילו: השאיפה שלי היא שבסוף הדיון תעלה הצעה שתתגבש במהלך הדיון.

נאדיה חילו: בעיית הדיור ביפו היא בעיה מאוד קשה והיא לא חדשה.

נאדיה חילו: זאת בעיה היסטורית שהיו לה תחנות ביניים במשך השנים.

נאדיה חילו: במשך השנים היו התערבויות הן מטעם המוסדות והן מטעם הקהילה.

נאדיה חילו: משנת 1970, חל שינוי במדיניות, לאחר שנכנס נושא שיקום השכונות.

נאדיה חילו: היתה אז נכונות מסוימת לעצור את מדיניות ההריסה.

נאדיה חילו: אני לא רוצה לפרט בעניין הזה, אבל בין האוכלוסייה ובין המוסדות היה מן הסכם סמוי, לשאוף לאיזון מסוים בין מדיניות הפיתוח ובין מדיניות השיקום.

נאדיה חילו: להסכם הזה היו כמה צעדים ואני רוצה להתייחס לשלוש קבוצות בעייתיות.

נאדיה חילו: אחת, הקבוצה של הזכאים מכוח הזכאות הסוציאלית, שזאת בעיה בפני עצמה ולא נרחיב עליה היום.

נאדיה חילו: את הפיתרון לזכאות הסוציאליות היו אמורים לתת המוסדות וגם לזה אין עדיין פיתרון סופי.

נאדיה חילו: החלק השני זאת הזכאות.

נאדיה חילו: הרבה משפחות ביפו מחזיקות בתעודות זכאות.

נאדיה חילו: היו ניסיונות ב-1995 והסכמים כאלה ואחרים בשנת 2000.

נאדיה חילו: נבנו מספר יחידות על פי הסכם משפטי קודם.

נאדיה חילו: חלק מההסכם וההמשכיות נעצרו מסיבות שונות, שאני לא רוצה להיכנס אליהן.

נאדיה חילו: חלק מהגורמים אומרים שלא היה ביקוש, וזה נכון, אבל בניתוח האמיתי אנחנו רואים שחוסר הביקוש נבע ממחדלים ומאי יכולת אמיתית להגיע למימוש הזכאות וזאת בשל המצב הסוציו אקונומי של התושבים.

נאדיה חילו: הסוגיה השלישית, שעליה נרחיב היום, היא תחת המסגרת של דיון מוגן ודירות עמידר.

נאדיה חילו: כיום המצב הזה מעורר קשיים ומאוד לוחץ על משפחות.

נאדיה חילו: מהנתונים שבידי, ישנם קרוב ל-500 צווי פינוי.

נאדיה חילו: איציק, אמרת שהיום יש פתרונות לחלק מהנושאים ואתה תציג אותם.

נאדיה חילו: קיימת גם בעיית הפלישות.

נאדיה חילו: אנחנו לא נוגד החוק, אבל הפלישות נעשו מתוך צרכים ומדחק אמיתי של משפחות.

נאדיה חילו: זה לא נעשה רק בשנה האחרונה , אלא היסטורית.

נאדיה חילו: זה נעשה לא לצרכי נדל"ן או הרחבה ולוקסוס אלא מדחק מאוד אמיתי.

נאדיה חילו: היום הם מקבלים צווי פינוי בשל חוסר היכולת של חלקם אפילו לממש את זכאותם ויש החלטה של היועצת המשפטית בעניין הזה.

נאדיה חילו: הבנתי שאם הם מוגדרים כפולשים הם לא יכולים לקנות.

נאדיה חילו: זאת גם סוגיה בעייתית.

נאדיה חילו: היועצת המשפטית רחל זכאי, נתנה הנחיה שלפולשים לא מוכרים.

נאדיה חילו: אם יש לכם אינפורמציה אחרת אז תבהירו את הנקודה.

נאדיה חילו: ברור שבמהלך השנים בוטל גם סל הסיוע שהיה בעבר.

נאדיה חילו: גם הנושא של מענקים של 30 ו-50 בוטל.

נאדיה חילו: אנחנו היום נמצאים בנקודת זמן שיש אפליה בקבלת משכנתאות בין יהודים וערבים.

דוד אזולאי: בדמי מפתח אין זכאות.

נאדיה חילו: אני מדברת באופן כללי.

נאדיה חילו: מימוש המשכנתאות דרך הבנקים הוא בלי שום תמיכה או סיוע ממשי.

נאדיה חילו: הנושא היום נוגע לא רק למשפחה אחת.

נאדיה חילו: הכנסת ונבחרי הציבור לא יכולים לאפשר מצב שמשפחות תישארנה ברחוב, גם אם היו פלישות בעבר וגם אם פה ושם נעברו עבירות.

נאדיה חילו: צריך פשוט לצלם מצב נתון ולנסות להגיע לפיתרון כדי שחלק מהמשפחות לא ימצאו את עצמן ברחוב.

נאדיה חילו: אנחנו מודעים לתנופת הפיתוח ונמצא פה ברוך.

נאדיה חילו: תושבי יפו מברכים, בדרך כלל, על שיקום יפו ופיתוחה אבל לא כל דבר נמדד רק במכרזים פתוחים ובנדל"ן.

נאדיה חילו: צרכים אנושיים, על פי תפיסתי, צריכים לבוא גם לידי ביטוי בעניין הזה.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לחברי חבר הכנסת ואסאל טאהא.

ואסל טאהא: חברת הכנסת נאדיה חילו נכנסה כמעט לכל פרטי הפרטים.

ואסל טאהא: כתושבת יפו היא התייחסה למכלול הבעיות שהתושבים סובלים מהם.

ואסל טאהא: הסוגיה שרציתי להדגיש היא סוגיית צווי הפינוי שהיא באמת סוגיה ציבורית.

ואסל טאהא: זאת לא בעיה של משפחה אחת או של אדם אחד ולכן אנחנו מתייחסים אליה כסוגיה חשובה שגורמים כמו הכנסת והממשלה וגורמים אחרים צריכים להתערב על מנת למצוא פיתרונות למצב שאליו נקלעו משפחות רבות.

ואסל טאהא: בסיור שלי נפגשתי עם חלק מהמשפחות, שחלקן נמצאות כאן.

ואסל טאהא: ראיתי את המצב הנפשי שבו הן שרויות, מצב מאוד קשה.

ואסל טאהא: המשפחות מאוימות כל הזמן.

ואסל טאהא: מחכים וחושבים שמי שדופק על הדלת זה שוטר עם ההוצאה לפועל שרוצה לגרש אותם.

ואסל טאהא: .

דוד אזולאי: מוציאים אותם על זה שהם פלשו או על זה שלא שילמו?

דוד אזולאי: ואסאל טאהא: יש סיבות שונות, אין סיבה אחת.

דוד אזולאי: יש כאלה שהתגוררו בבתים והחוזה כנראה נגמר, פג תוקפו והם לא ידעו.

דוד אזולאי: מאחר והם לא ידעו, למרות שאולי יישמעו טענות שנשלחו התראות ונשלחו כל מיני דברים, אבל בשל הליקויים השונים ביפו הם לא ידעו.

דוד אזולאי: לא יידעו אותם בצורה נכונה.

דוד אזולאי: לא ניהלו איתם משא ומתן.

דוד אזולאי: לא הזמינו אותם על מנת לפתור את הבעיה.

דוד אזולאי: יש הרבה סוגיות, חבר הכנסת דוד אזולאי, לא רק אלה שפלשו.

דוד אזולאי: אין אדם שפולש לבית אם הוא לא זקוק.

דוד אזולאי: אני חושב שמדינה, ואפילו מועצה, ואפילו עיריה, צריכה לדאוג לתושביה לעניין מינימאלי של קורת גג.

דוד אזולאי: לאפשר לכל משפחה לחיות בכבוד מינימאלי שתהיה לה קורת גג.

דוד אזולאי: אני חושב שהיה צריך לנהל משא ומתן עם הפולשים כדי לסיים את הסוגיות האלה.

דוד אזולאי: אני חושב שצריך להסתכל על הסוגיה הזאת לא רק במבט המשפטי גרידא.

דוד אזולאי: יש להסתכל גם על הבעיה הזאת מהמבט האנושי, זכויות האזרח, מול המוסדות השונים, מול העיריה, מול הממשלה, מול עמידר החברה שמטפלת ומול גורמים אחרים.

דוד אזולאי: המבט המשפטי גרידא לא יפתור את הבעיה, זה רק יחמיר את הבעיה ויביא אותה למימדים שאנחנו לא רוצים.

דוד אזולאי: כש-400 משפחות כפול 5 נפשות שזה כ-2000 איש, קיבלו צווי הריסה, זאת סוגיה מאוד רצינית וחמורה שצריך לטפל בה בצורה נכונה.

דוד אזולאי: אני חושב שאם לא יהיה טיפול נכון שיפתור את הבעיה ויוצעו פתרונות שיתאימו למצב הקיים ביפו, זה רק יוביל לעימות שאנחנו לא רוצים אותו, לא ביפו ולא במקומות אחרים.

דוד אזולאי: אנחנו אומרים את זה בפירוש.

דוד אזולאי: אם יזרקו 2,000 איש מהתושבים של יפו לרחוב, ויותירו אותם בלי קורת גג, לאן זה יוביל?

דוד אזולאי: זה יוביל לעימות עם המוסדות, עם העיריה, עם הממשלה, אפילו עם המשטרה.

דוד אזולאי: את זה אנחנו לא רוצים.

דוד אזולאי: אנחנו לא מחפשים ולא רוצים.

דוד אזולאי: אנחנו באמת הבאנו את הנושא לדיון בוועדת הפנים על מנת לשמוע את כל הגורמים ולהגיע להצעות ופיתרונות על מנת שנוכל לעזור לאנשים האלה שחיים כל הזמן תחת איום.

נאדיה חילו: נציג מנהל מקרקעי ישראל, מר בועז פרידמן.

נאדיה חילו: אם תוכל, אני מאוד מבקשת שתיתן לא רק תיאור של המצב אלא גם מהם הפיתרונות שלכם.

בועז פרידמן: בזמנו היתה פניה של עורך דין ניקולה גדיר וענינו לו בצורה מסודרת.

בועז פרידמן: צריך לזכור שלפלוש לנכס זאת עבירה על החוק, נקודה.

בועז פרידמן: גם אם יש צורך וגם אם יש מינוס בבנק, אני לא גונב מהמכולת.

בועז פרידמן: את זה צריך לזכור כבסיס לדיון.

נאדיה חילו: גם אנחנו אמרנו את זה.

בועז פרידמן: הפלישה היא לא חוקית.

בועז פרידמן: יותר מזה - - -

אמיר בדראן: איך אתה מגדיר פלישה?

בועז פרידמן: תכף נדבר על זה.

בועז פרידמן: דרך אגב, המקרה שהצית את כל הגל הזה, רחוב הלימון 3, זאת דוגמה קלאסית לפלישה לתוך חלקה נוספת.

בועז פרידמן: כאשר פולשים לשטח לא ניתן לשווק אותו ולמצוא יותר פיתרונות דיור.

בועז פרידמן: זאת אומרת שאדם אחד, בהחלטה לעבור על החוק ולפלוש לחלק מחלקה, לא מאפשר לרשויות להוציא את אותה חלקה לשיווק ולייצר 3, 4, 7 פיתרונות דיור אחרים.

נאדיה חילו: כמה דירות כאלה יש לכם?

בועז פרידמן: יש הרבה.

נאדיה חילו: לכמה דירות פלשו ונשלחו צווי פינוי?

נאדיה חילו: תן לנו מספר.

בועז פרידמן: לעמידר יש נתונים מדויקים ועדיף שהם יגידו.

בועז פרידמן: יש החלטה מ-1996, שניתנו בה הנחות והטבות.

בועז פרידמן: ישנה החלטה 405 מ-2001 שהגדילה שיעורים של הנחות.

בועז פרידמן: יש החלטת מועצה 921, שמנהל מקרקעי ישראל האריכה את תקופת ההנחות.

אמיר בדראן: הנחות על מה?

בועז פרידמן: מכר נכסי רשות לפיתוח ביפו.

בועז פרידמן: יש את החלטה 962 בנושא ניהול נכסי ר"פ ביפו - - -

אמיר בדראן: אנחנו לא מבינים את מה שאתה אומר, זה לא ברור.

אמיר בדראן: אולי במילים הרבה יותר פשוטות נוכל להבין מה אתה מתכוון.

בועז פרידמן: אני מדבר פה על סדרה של לא מעט החלטות שנתנו למעשה הנחות כאלה ואחרות לתושבים שנמצאים ביפו, לדיירים המוגנים, אם זה במכר.

בועז פרידמן: לגבי מה שאמרת קודם.

בועז פרידמן: רחל זכאי, היועצת המשפטית למנהל, קבעה קו אדום.

בועז פרידמן: היא אמרה שאם יש מצב שיש פולש שפלש לחדר שהיה אטום והוא ועשה תוספת בניה, משהו ברמת הסבירות, אז אנחנו את הדבר הזה מסדירים.

בועז פרידמן: אבל אם בא מישהו ופלש ליחידת דיור, לבית, את זה היא לא מקבלת ואנחנו לא יכולים לאפשר מכר כי אנחנו מחויבים בחוק חובת מכרזים.

בועז פרידמן: יש פה יחידת דיור ואין סיבה שאם איציק פלש אליה, אי אפשר יהיה להוציא אותה למכירה ואולי בועז יזכה בה כדין וכחוק.

בועז פרידמן: לכן יש את האבחנה שרחל זכאי קבעה.

בועז פרידמן: עוד מעט עמידר תמסור את המספרים.

בועז פרידמן: כשיש פלישות לחדר ויש תוספת בניה כזאת או אחרת אנחנו די בחריקת שיניים מאשרים אותה, כי גם זה לא תקין.

בועז פרידמן: אבל כשיש פלישה של משפחה לנכס, זה קו אדום שאי אפשר לקבל אותו.

בועז פרידמן: מחר בבוקר אני אקום ואגלה שפלשו אלי הביתה כי כוח הזרוע שולט.

נאדיה חילו: כמה כאלה יש?

בועז פרידמן: יש בערך 100 כאלה שאפשר להסדיר.

בועז פרידמן: אנחנו עושים עשרות ישיבות ועשרות ועדות כדי לראות מה אפשר לעשות.

בועז פרידמן: יש את האחרים שאיתם אי אפשר להגיע להסדר.

בועז פרידמן: רק כדי לסבר את האוזן, מצבת החובות של עמידר על אי גביה עומדת על 130 מיליון שקל ביפו.

בועז פרידמן: חלק גדול מהמקרים אנחנו מסדירים בהנחות מאוד גדולות.

נאדיה חילו: שזה לאורך תקופה של כמה שנים?

בועז פרידמן: אלה חובות שנמשכים לאורך שנים שצריך לשלם אותם.

דוד אזולאי: החוב הזה לא נולד ביום אחד.

דוד אזולאי: למה חיכיתם עד שצברתם כאלה חובות?

דוד אזולאי: אני מכיר את זה.

דוד אזולאי: בזמנו, חבר הכנסת עבאס זכור ואני טיפלנו במקרים דומים בצפון.

דוד אזולאי: ישבנו עם המנהל באזור הצפון והגענו להבנות.

דוד אזולאי: חובות כאלה לא מצטברים ביום אחד, אלה חובות של שנים.

דוד אזולאי: אולי עמידר גיבורים על זקנים.

בועז פרידמן: עמידר היא זרוע של מנהל מקרקעי ישראל.

דוד אזולאי: למה אני אומר את זה?

דוד אזולאי: כי אני מכיר מקרים שבהם מדובר על חוב קטן מאוד.

דוד אזולאי: פינו אישה בת 80 השבוע בחולון.

דוד אזולאי: שמואל הדר הגדול שלכם, החצוף הזה, שאפילו לא מוכן לדבר עם חבר כנסת.

דוד אזולאי: אישה זקנה שקיבלה דירה בחולון מפנים אותה.

דוד אזולאי: היס"ם היה שם.

דוד אזולאי: אני מתחנן לדבר איתו, והוא מפנה אותי לדוברת שלו.

דוד אזולאי: הדברים האלה לא נולדים ביום אחד.

בועז פרידמן: ההצגה שלך אינה נכונה, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: אתה יכול להגיד לי לא נכון.

בועז פרידמן: זאת לא אישה זקנה.

בועז פרידמן: זאת אישה זקנה?

דוד אזולאי: זאת אישה בת 80.

בועז פרידמן: עם ילדים ונכדים וכולם פלשו.

בועז פרידמן: אבל זה לא הנושא כרגע.

נאדיה חילו: זאת אחת הדוגמאות שמאפיינת את הערים המעורבות.

נאדיה חילו: אני מבינה את ההתפרצות כי באמת הבעיות דומות.

נאדיה חילו: לא סתם שאלתי כמה שנים וכמה מקרים.

נאדיה חילו: אמרת שיש משפחות שפלשו לדירות שלמות.

נאדיה חילו: מתי בערך היתה הפלישה?

נאדיה חילו: מה קרה היום, בנקודת הזמן הזאת, שאתם היום החלטתם להיכנס מה שבמשך הרבה מאוד זמן לא בוצע ולא יושם.

נאדיה חילו: מה קרה היום.

בועז פרידמן: זה לא קרה היום.

בועז פרידמן: זה תהליך לאורך זמן.

בועז פרידמן: האיתור של הפולשים, במיוחד לאותן יחידות שלמות - דרך אגב, כשיש חדר אטום ופולשים אליו מתוך הבית, לוקח זמן לאתר.

בועז פרידמן: אבל לגבי כל הדברים האלה, התהליך הזה לוקח זמן.

בועז פרידמן: מעת לעת מאתרים דברים כאלה ואז מגישים, על פי החוק, תביעה לסילוק יד.

בועז פרידמן: התהליך לוקח זמן.

בועז פרידמן: מקבלים פסק דין בשלום, ובדרך כלל זה הולך לערעור במחוזי.

בועז פרידמן: זה הולך להוצאה לפועל.

בועז פרידמן: הדברים האלה לוקחים זמן.

בועז פרידמן: לא קמנו אתמול בבוקר והמצאנו 500 פלישות.

נאדיה חילו: מבחינתך מיצוי התהליך הוא רק בדרך משפטית?

בועז פרידמן: ממש לא.

נאדיה חילו: הבנו שיש בעיה.

נאדיה חילו: מה ההצעה שלך לפתור את העניין.

בועז פרידמן: אני אומר שיש מכלול של הצעות.

בועז פרידמן: אין רק בעיה אחת.

בועז פרידמן: יש מכלול של בעיות.

בועז פרידמן: למשל, כדוגמה, אישרה רחל זכאי, בישיבה עם יעקב אפרתי, משהו שהוא מאוד חריג ומרחיק לכת.

בועז פרידמן: במקרה ויש דייר שיש לו חובות, והוצא נגדו פסק דין לסילוק יד והוא ורוצה לקנות את הנכס, למרות שיש פסק דין של בית משפט בישראל, אם האדם ירצה לשלם את כל חובותיו, המינהל יחזיר אחורה את הגלגל ולמעשה יתעלם מפסק הדין ובכפוף לתשלום כל החובות האדם יוכל לקנות את הנכס ולהיות עליו בעלים.

בועז פרידמן: אז אי אפשר לומר שאין פיתרון.

אמיר בדראן: זה פיתרון?

אמיר בדראן: שתיק הוצאה לפועל טופח במשך 10 שנים, כשהחוב היה בהתחלה כמה מאות שקלים והופך להיות 150,000 שקל וזה בנוסף למחיר הרכישה, זה פיתרון?

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: יכול להיות שבמהלך הדיון נחזור אליך.

נאדיה חילו: אנחנו נשמע את עורך דין בדראן ואחר כך ננסה לראות איך אנחנו מתקדמים לפיתרון.

דוד אזולאי: האם אפשר לתת דוגמה של חוב שטפח?

דוד אזולאי: תן דוגמה של בית אחד או שניים, איך פתאום החוב טפח.

אמיר בדראן: יש כאלה בטונות.

דוד אזולאי: תן לנו דוגמה או שתיים כדי לסבר את האוזן.

בועז פרידמן: תציג גם את המקרים שהיו חובות שבסוף במקום לגבות את דמי השימוש הראויים גבינו דמי שימוש כדייר מוגן.

בועז פרידמן: גם את זה תציג.

בועז פרידמן: יש עשרות מקרים כאלה.

נאדיה חילו: מר פרידמן, אם הגעתם לפיתרון ובאתם לקראת התושבים זה בהחלט צעד ראוי ואנחנו מבקשים שתמשיכו לבוא לקראת התושבים.

בועז מזרחי: אני מנהל את ועדות עסקאות וניהול נכסים במשך שנתיים.

בועז מזרחי: יגיד לך גם איציק, אני מקבל החלטות מרחיקות לכת שחלקן על כתפי הצרות.

אמיר בדראן: אני מדבר לא רק בשם התושבים אלא אני מייצג גם את האגודה למען תושבי יפו שלקחה על עצמה את המאבק הזה בגל הפינויים וההריסה הפוקד את התושבים ביפו.

אמיר בדראן: יש גל מאוד גדול, לדעתי הוא מכוון ומתוכנן.

אמיר בדראן: הבעיה מתחילה בדיוק איפה שהגדיר אותה נציג המינהל, מר בועז.

אמיר בדראן: זווית הראיה שלהם היא כזאת, שהנחת היסוד, כמו בדוגמה שלו, שהאנשים כאן הם גנבים.

אמיר בדראן: אמנם הוא לא אמר את זה באופן מפורש, זה היה רק במטאפורה, אבל זאת הנחת היסוד.

אמיר בדראן: מה הכוונה?

אמיר בדראן: שמדובר פה בעבריינים.

אמיר בדראן: אלה אנשים שלא צריך לחלק להם פרסים כי הם פלשו לדירות.

אמיר בדראן: הנחת היסוד השניה היא שיש פה חובות.

אמיר בדראן: אתם יודעים כמה חובות יש כאן?

אמיר בדראן: 130 מיליון שקל.

אמיר בדראן: מה זה אומר?

אמיר בדראן: מה שמניע את המינהל, ואת זה אנחנו רואים גם בשטח, זה העסק הנד"לני, הכסף.

אמיר בדראן: דייר מוגן שיושב בבית שלו משלם 30-40 שקלים בחודש.

אמיר בדראן: על אותו בית, אם יפנו אותו, ישווקו אותו במכרז החופשי, יקבלו עליו מאות אלפי דולרים, אם לא מיליוני דולרים, תלוי איפה נמצא הבית.

אמיר בדראן: יש משפחה אחת, קוראים לה משפחת חטאב שיושבת בשערי ניקנור ממש ליד הנמל.

אמיר בדראן: הוצאו 4 תביעות פינוי כנגד כולם למרות שכולם גרים באותו מתחם סגור ולא פלשו לשום מקום נוסף.

אמיר בדראן: אתה מדבר איתי על לגליזציה ושזה רק חדר אחד.

אמיר בדראן: אני לא יודע על מה אתה מדבר.

אמיר בדראן: אני מאוד מאמין שזה הכיוון וכאן אפשר למצוא פתרונות.

אמיר בדראן: מה ששמעתי ממך כרגע זה מבורך, הלוואי וזה יוכל להיות מיושם ברגע שניגע באופן פרטני בכל מקרה ומקרה.

אמיר בדראן: זאת המטרה שלנו בדיון הזה, לא רק להציג את הבעיה אלא לנסות לתת לה פיתרון.

אמיר בדראן: הפיתרון צריך להגיע מהמוסדות וגם מהאנשים המכובדים שיושבים כאן, שבעצם אמונים כל אחד על משרד מסוים שיכול לבוא ולתרום את התרומה שלו לפתור בעיה שהיא לא בעיה של פרט אחד או של משפחה אחת.

אמיר בדראן: זאת בעיה של כלל האוכלוסייה הערבית, שיש עליה סכנת קיום ביפו.

אמיר בדראן: ואני לא מגזים בכל מילה שאני אומר.

אמיר בדראן: סכנת קיום.

אמיר בדראן: חבר הכנסת שאל מה בעצם קורה שם.

אמיר בדראן: יש כל מיני סכנות שם.

אמיר בדראן: איך זה מתחיל?

אמיר בדראן: זה מתחיל עם מלחמה שמנהלים גורמים שלטוניים כנגד האוכלוסייה בכל מיני חזיתות.

אמיר בדראן: החזית הראשונה זה לפי חוקי תכנון ובניה.

אמיר בדראן: ברגע שאתה דופק מסמר בצורה לא נכונה, אתה בונה קיר שהתמוטט או נפל, אתה צריך היתר בניה.

אמיר בדראן: אם אין לך היתר בניה אתה עבריין חוק.

אמיר בדראן: אם אתה עבריין חוק מוציאים כנגדך צו הריסה מנהלי תוך 30 ימים אתה מקבל טרקטור אצלך בבית והורסים לך לא רק את הקיר אלא גם דברים אחרים על הדרך.

אמיר בדראן: לפעמים זה בלי כוונה אבל זה מה שקורה כי הבתים שלנו מתפוררים.

אמיר בדראן: יש צווים אחרים שהם צווים שיפוטיים.

אמיר בדראן: אז יש צווים שבעצם יושבים שם כבר 10 שנים או אפילו יותר.

אמיר בדראן: יש צווים מלפני 20 שנה שמוציאים מהמגירה ודווקא פתאום היום, ממש במקריות מוחלטת מוציאים אותם לפועל.

אמיר בדראן: ואיך מוציאים אותם לפועל?

אמיר בדראן: באים כוחות יס"ם, באים כוחות משטרה.

אמיר בדראן: יודעים שאנשים לא רוצים להתפנות לרחוב מרצונם החופשי.

אמיר בדראן: אין להם מקום אחר ללכת אליו.

אמיר בדראן: אם הם בונים חדר נוסף זה בגלל מצוקת דיור, מצוקה כלכלית, זה לא בשביל להתעשר.

אמיר בדראן: יש תביעות פינוי.

אמיר בדראן: התחלנו עם הגל הראשון שהתחיל לפני 6 חודשים או אפילו שנה.

אמיר בדראן: עמידר, שהיא סוכנת של מנהל מקרקעי ישראל, באמצעות עורכ הדין שיש לה, שטפה אותנו, את מרבית האוכלוסייה היפואית בגל של מכתבים, התראה לפני פינוי: "תבואו להסדיר".

אמיר בדראן: אני טיפלתי במשפחה לפני 8 חודשים.

אמיר בדראן: עד היום לא קיבלתי ישיבה אחת בעניין של התיק שלי, כל פעם מתירוץ אחר.

נאדיה חילו: כמה מכתבים נשלחו?

אמיר בדראן: אין לי את המספר המדויק.

אמיר בדראן: גם כאן אין לנו פרטים.

דוד אזולאי: זה פתאום בבת אחת?

אמיר בדראן: כן, גל של מכתבים.

אמיר בדראן: עברנו את הגל של מכתבי הדרישה וכעת יש מכתבי פינוי.

אמיר בדראן: אלה תביעות שמתנהלות בחלקן בבית משפט, בחלקם קיבלו כנגדם פסקי דין לפינוי ובחלקם האחר, אפילו קיבלו פסקי דין בלי שאנשים התגוננו.

אמיר בדראן: כך שזה לא תמיד הפרוצדורה של שנים.

אמיר בדראן: לפעמים מספיקים 30 ימים, במיוחד אצל האוכלוסייה המסכנה שיש לנו, כי אין להם אפילו כסף לשכור עורך דין ואין להם את היכולות המנטאליות או הכישורים הנדרשים בשביל להגיש כתב הגנה לבדם.

אמיר בדראן: אחרי 30 ימים הם מקבלים פסק דין כנגדם ועם זה הולכים להוצאה לפועל, ואז זה מאוד קל.

דוד אזולאי: ואז החוב מתחיל לטפוח.

אמיר בדראן: ההוצאה לפועל זה הדובדבן שבקצפת.

אמיר בדראן: פסקי הדין הם אף פעם לא רק לפינוי מהדירה, בדרך כלל הם מלווים בדרישה לתשלום של דמי שימוש ראויים, לא רק לזמן התביעה אלא 7 שנים אחורנית.

אמיר בדראן: לפעמים מבקשים גם 12 שנים אחורה למרות שהם יודעים שיש התיישנות לאחר 7 שנים אבל זה לא מעניין אף אחד.

אמיר בדראן: גם כשבאים להסדיר את העניין עם עמידר ורוצים לקנות את הנכס, אומרים שיש פסק דין פינוי ואתה צריך לבטל אותו.

אמיר בדראן: מה זה לך לבטל אותו?

אמיר בדראן: אתם המנהל.

אמיר בדראן: אומרים: "לא, תגיש בקשה, תפנה לעורך הדין שלנו ותשאל אם הוא מוכן לתת לך ביטול פסק דין".

אמיר בדראן: בדרך כלל הוא לא מסכים.

אמיר בדראן: וגם אם הוא מסכים צריך ללכת שוב לבית המשפט.

אמיר בדראן: הבעיה היא שאתם מסתכלים על הדברים מהזווית היחידה של החוקים היבשים, אם זה תכנון ובניה, אם זה חוק הגנת הדיירים.

אמיר בדראן: מרבית הדיירים שלנו ביפו מתגוררים בדירות שבהם הם דיירים מוגנים.

אמיר בדראן: הבעלים הם לרוב מנהל מקרקעי ישראל שהוא הבעלים של הדירות ושל הקרקעות.

גבי עאבד: גם הם פלשו.

אמיר בדראן: הם קיבלו את הבעלות על מרבית הנכסים האלה באמצעות חוק נכסי נפקדים.

אמיר בדראן: בעצם אלה בתים שהיו שייכים לערבים פלסטינים לפני 1948 או גם אחרי שעזבו את הארץ, וכך על פי חוק נכסי נפקדים, המנהל הפך להיות הבעלים של אותן דירות.

אמיר בדראן: אנחנו הבעלים הפכנו להיות הדיירים של המדינה.

אמיר בדראן: עכשיו, אחרי שאנחנו גרים שם 40 שנה, גם אבא שלי, גם סבא שלי וגם אני, אני נמצא בפני בעיה חוקית לחלוטין.

אמיר בדראן: חוץ מהבעיה הזאת הקיומית שלנו היום עקב גל צווי ההריסה, עקב תביעות הפינוי וההוצאה לפועל של צווי הפינוי, וזריקת המשפחות לרחובות, יש עכשיו סכנה ממשית שהמנהל לא מתייחס אליה כרגע.

אמיר בדראן: פה אני מושיט יד למנהל וקורא להם להתייחס לבעיה הזאת.

אמיר בדראן: חוק הגנת הדייר מגביל בצורה משמעותית ביותר את העברת הזכות בדירה ליורשים.

אמיר בדראן: זאת אומרת, אם אני דייר מוגן מקורי, אני יכול להעביר את זה רק פעם אחת לבן שלי.

אמיר בדראן: יש עוד תנאי מאוד קשה שבמידה והבן של הבן שלי נולד כשאני הייתי בחיים, 6 חודשים לפני שהלכתי לעולמי, ואין לו דירה אחרת.

אמיר בדראן: כשאומרים שאין לו דירה אחרת זה לא רק אם יש לו דירה על שמו, זה אפילו אם הוא גר בשכירות במקום אחר או שהוא גר אצל אנשים במקום אחר, זה אומר שיש לו דירה אחרת.

אמיר בדראן: הנכס בעצם חוזר לבעלים.

אמיר בדראן: מה הבעיה?

אמיר בדראן: הבעיה שכל יפו היא כך.

אמיר בדראן: כל יפו כמעט מרביתה אלה אנשים שגרים בדיור מוגן וזה לא רק ביפו.

קריאה: וזה כבר נקרא פולש.

אמיר בדראן: תכף הוא יהיה פולש.

אמיר בדראן: עוד שנה שנתיים הוא פולש.

אמיר בדראן: זה עבריין.

אמיר בדראן: יש תביעות פינוי שמתנהלות אצלי כרגע לאנשים כאלה.

אמיר בדראן: שסבא שלהם גר בדירה ואבא שלהם גר בדירה והם נולדו בדירה אבל הם פולשים.

אמיר בדראן: עכשיו הוצאו נגדם תביעות פינוי.

אמיר בדראן: זאת בעיה גם של יפו, רמלה, חיפה ולוד.

אמיר בדראן: שימו לב, אלה כל הערים המעורבות.

אמיר בדראן: איפה שיש ריכוז של ערבים, זאת התוצאה בסוף.

נאדיה חילו: עורך דין בדראן.

נאדיה חילו: הבעיה ידועה.

נאדיה חילו: אנחנו יכולים לדבר שעתיים שלוש על מצוקות הדיור.

נאדיה חילו: מה אתם מציעים?

דוד אזולאי: מה ההצעות שלך לפיתרון?

אמיר בדראן: הפיתרונות לא יכולים לבוא רק מהחוק היבש.

אמיר בדראן: אם כל הזמן יתייחסו אלינו, גם בעיריה וגם במינהל, כמי שצריך להתייחס אליו לפי פסקי דין ולפי חוק יבש, אז אנחנו תמיד נהיה עברייני חוק.

אמיר בדראן: צריך להתייחס אלינו מזווית אחרת.

אמיר בדראן: התושבים היפואים, וזאת בעיה שיכולה להיות גם בחולון.

אמיר בדראן: ביפו רוב האוכלוסייה הוא ערבי.

אמיר בדראן: הבעיה שלנו היא בעצם הכסף.

אמיר בדראן: אין לנו כסף לרכוש.

ג'מאל זחאלקה: יש כסף, למה?

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך איפה הכסף.

ג'מאל זחאלקה: הוא דיבר בשם המדינה ולא בשם המינהל.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה להעיר שמדינת ישראל לוקחת כסף משכירות של הוואקף המוסלמי ומעלימה אותו במשרד ראש הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: שוכבים שם מיליונים על גבי מיליונים באופן בלתי חוקי.

ג'מאל זחאלקה: הם רוצים להגיע להסדר?

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שאפשר לפתור חלק גדול מבעיית החובות בדרך זאת ואנחנו לא מבדילים בין מוסלמים לנוצרים לעניין הזה.

ג'מאל זחאלקה: כנ"ל גם בעכו כנ"ל גם ביפו.

ג'מאל זחאלקה: הכסף הזה חולק עד לפני 5 שנים כמלגות לסטודנטים.

ג'מאל זחאלקה: הפסיקו את המלגות וזה אחד מתיבות הפנדורה שמעלימים אותם.

ג'מאל זחאלקה: באופן בלתי חוקי אתם לא מחזירים אותו לתושבים.

ג'מאל זחאלקה: הוא חייב לחזור לתושבים.

ג'מאל זחאלקה: אין כמו התושבים של יפו שאצלם קיים הוואקף הזה, לקבל את הכסף בצורה של פיתרון הזה.

ג'מאל זחאלקה: לכן זה לא צד אחד שהאנשים לא שילמו, גם המדינה לא שילמה.

אמיר בדראן: אתם צריכים להתייחס להתחייבות של המדינה.

אמיר בדראן: בשנת 1996 - - -

ג'מאל זחאלקה: בדראן, מדובר במיליונים על גבי מיליונים.

ג'מאל זחאלקה: אני כבר 3 שנים מחפש שמישהו ייתן לי דוח כמה כסף יש שם.

ג'מאל זחאלקה: כל שנה אומרים לי שיש שם מיליונים.

ג'מאל זחאלקה: זה לא חוקי.

ג'מאל זחאלקה: אם אתם לא תפתרו את הבעיה הזאת תהיה תביעת ענק.

אמיר בדראן: יש פה מצוקת דיור שהתפרצה כמו הר געש בשנת 1996.

אמיר בדראן: היה גל של פלישות של התושבים מתוך מצוקה לתוך הדירות האטומות.

אמיר בדראן: היום כבר לא נשארו דירות אטומות.

אמיר בדראן: בעקבות גל הפלישות האלה, הגענו תושבי יפו להסכמה, במסגרת התחייבות של המדינה, לספק 400 יחידות דיור כי הם ראו שאי אפשר להמשיך להתייחס לאנשים בצורה של פולשים, הם הבינו את זה.

נאדיה חילו: איציק, האם היית בהסכם הזה?

אמיר בדראן: לא, איציק הגיע בשלב מאוחר יותר.

אמיר בדראן: בהתחייבות הזאת - - -

איציק בלה: 22 יחידות דיור.

אמיר בדראן: אולי, לא נתווכח על המספרים.

אמיר בדראן: 80? 100?

אמיר בדראן: כמה שתרצו.

אמיר בדראן: איפה כל האחרים?

אמיר בדראן: איפה פתרתם את מצוקת הדיור?

אמיר בדראן: איפה בניתם למישהו?

אמיר בדראן: יש לנו 90 משפחות ערביות זכאיות של משרד השיכון.

אמיר בדראן: 220 איש נמצאים ברשימה, מתוכם גם יהודים.

אמיר בדראן: איפה הדיור הציבורי?

נאדיה חילו: תספר על שני הבג"צים שהיו בעניין הזה.

אמיר בדראן: אנחנו פנינו בעתירה לבית המשפט, ורק אחרי שעתרנו לבית המשפט בעניין של אי עמידת המדינה בהתחייבות שלה כלפי תושבי יפו, עצרנו אחד מהבניינים ברחוב יהודה הימית.

אמיר בדראן: במסגרת הסכם ויתרנו על הבניין הזה, נפתחו 22 יחידות דיור למכרז.

אמיר בדראן: היתה לנו בעיה עם אגרת הפיתוח.

איציק בלה: היו 95 יחידות דיור, תדייק.

אמיר בדראן: אני מדייק טוב מאוד בכל פרט.

אמיר בדראן: העניין שאתה מזכיר כרגע רק מראה עד כמה אתם יודעים שישנה בעיה של מצוקה כלכלית אצל האנשים האלה.

אמיר בדראן: כי מרביתם לא יכולים לקבל הלוואה בבנק כי הבנק רואה בהם אנשים משכבה סוציו-אקונומית שאי אפשר לסמוך עליה.

אמיר בדראן: אז אם המדינה לא נותנת להם פיתרונות, הבנק ייתן להם פיתרונות?

אמיר בדראן: איפה סלי הסיוע?

אמיר בדראן: איפה השיקום החברתי והפיזי?

אמיר בדראן: למה הם נפסקים ביפו?

אמיר בדראן: מה הסיבה?

נאדיה חילו: מדוע הופסק סל הסיוע?

אמיר בדראן: כבר שנים שהוא לא קיים.

נאדיה חילו: חשוב להגיד שהיו בתוך כל התחנות של הסבל פיתרונות וסלי סיוע בהתערבויות שונות.

נאדיה חילו: אחד הפיתרונות היה האינתיפדה של הדיור, שזה באמת היה מנוגד לחוק, אבל זה הראה מצוקה כל כך קשה של דיור.

נאדיה חילו: אז ישבו והגיעו לשולחן משותף עם התושבים והגיעו לפיתרון.

אמיר בדראן: גם היום אין ברירה אחרת.

נאדיה חילו: היה סל סיוע שניתן לתקופה מסוימת לערבים ובוטל, אם אני לא טועה בשנת 1998.

נאדיה חילו: היה גם, לגבי הזוגות הצעירים, הלוואה לפיתוח.

נאדיה חילו: אז אמרו התושבים: "אנחנו גם מוותרים על 22 דירות".

נאדיה חילו: ואז באו לקראתם.

נאדיה חילו: אני רוצה להוביל לנקודה שבשיקול דעת ובגמישות מסוימת, מעבר לחוק היבש - כולנו יודעים שגם בבתי משפט ובבג"צ ולשופטים תמיד ניתן מרווח מסוים של שיקול דעת.

נאדיה חילו: אני רוצה להוביל לכיוון הזה.

נאדיה חילו: אני אומרת בכנות.

נאדיה חילו: אם זה באמת 500 ונשארו רק 300 ו-100 הגיעו לפיתרון - אף אחד לא ישלה, לא השלטונות, ולא המנהל ולא משרד הבינוי והשיכון, שאני מוחה לפרוטוקול על כך שהם לא מצאו לנכון לשלוח נציג שלהם לפה, לא יאמין שהפיתרון ל-300 משפחות יהיה בפינויין.

נאדיה חילו: כולנו יודעים באיזה משפחות מדובר ושלמשפחות האלה אין כסף.

נאדיה חילו: הכיוון צריך להיות משהו בהסכם, בפשרה, בדיאלוג, בגמישות.

בועז פרידמן: אני לא רוצה להתווכח.

בועז פרידמן: אמיר מכיר אותי, ישבתי איתו לפחות במשא ומתן אחד.

דב חנין: כן ירבו משאים ומתנים.

בועז פרידמן: יש המון.

בועז פרידמן: אמרתי לפחות אחד כי שנינו יודעים על מה אנחנו מדברים.

בועז פרידמן: צריך לשים לב מי יושב פה כרגע.

בועז פרידמן: איציק, כנציג עמידר, מבצע את העבודה שלו לפי נהלים והגדרות.

בועז פרידמן: גם מנהל מקרקעי ישראל מבצע את הדברים שלו לפי חוק.

בועז פרידמן: יכול להיות שחסר פה נציג משרד הבינוי והשיכון שהוא זה מחליט על ההטבות.

בועז פרידמן: יכול להיות שחסר פה נציג משרד ראש הממשלה.

אורה חריש: אני נציגת משרד הבינוי והשיכון.

נאדיה חילו: לא ראיתי אותך.

נאדיה חילו: אתן לך בהמשך את רשות הדיבור.

בועז פרידמן: בסופו של דבר את ההטבות האלה ואת תעודת הזכאי לא נותנים מנהל מקרקעי ישראל וגם לא עמידר.

בועז פרידמן: בסופו של דבר כולנו נציגים של המדינה אבל כל אחד עוסק את החלק שלו.

בועז פרידמן: אני, כמובן, לא מתעסק בחקלאות,

בועז פרידמן: לא מתעסק בתעודות זהות.

בועז פרידמן: אני מתעסק בתחום שלי.

אמיר בדראן: למה לא להפוך את זה למשהו בין משרדי?

איברהים: האזור של עג'מי ביפו הוא אזור שהוכרז כשיקום פיזי וחברתי.

איברהים: לצערי, הממשלה לא החליטה להוציא את השיקום הפיזי - - -

נאדיה חילו: איברהים, אני רוצה לומר לך משהו מאוד חשוב.

נאדיה חילו: אתמול התקיים דיון בוועדת הכלכלה על שיקום שכונות.

נאדיה חילו: גם בדיון הזה ביקשתי.

נאדיה חילו: אתה יודע מה הסיבה שהם לא הכניסו את עג'מי?

נאדיה חילו: הם לקחו ממוצעים של סוציו-אקונומי.

נאדיה חילו: את יפו מכניסים לסוציו-אקונומי של תל אביב.

נאדיה חילו: אז אם בעג'מי המצב הסוציו-אקונומי, כמו שכולנו יודעים, הוא 4 בסולם של 100, אז לוקחים שכונות של 98, כמו צהלה וצפון תל אביב וכוללים את השכונות הערביות.

נאדיה חילו: אני מחיתי על זה ואנחנו לא נעבור על כך לסדר היום.

נאדיה חילו: שר השיכון יודע, ואני פניתי אליו.

נאדיה חילו: הוא צריך לבוא לשכונות ולראות.

נאדיה חילו: יפו זה לא תל אביב וצריך לקחת אותה בפני עצמה.

איברהים: אני רק הפניתי לנקודה חמורה.

איברהים: בעצם לא היתה החלטת ממשלה להוציא את עג'מי משיקום שכונות פיזי, אבל באופן מעשי שיקום השכונות לא מבוצע ולכן אין סל סיוע כי לא מכירים בזה כשיקום פיזי למרות שאין החלטות ממשלה.

עבאס זכור: עורך דין בדראן דיבר על הרבה דברים שעליהם רציתי לדבר.

עבאס זכור: אני מכיר מישהו שהציעו לו להציע לוועדה שהוא מוכן לשלם 90 אלף שקל והוא הסכים, לפי הבקשה של עורך דין של עמידר.

עבאס זכור: כשישבה הוועדה הם אמרו שהם לא מקבלים את ההצעה של עמידר.

עבאס זכור: למה זה מביא?

עבאס זכור: שהסכום ההתחלתי יהיה 90,000 שקל.

עבאס זכור: כאילו שהוא מסכים על 90,000 שקל ועכשיו מתחילים לדון איתו שהסכום ההתחלתי הוא 90,000 שקל.

עבאס זכור: זה גם מסוכן מאוד.

עבאס זכור: אני מציע שמי שפלש לפני 10 או 15 למה לא למכור לו, הוא מוכן לקנות?

בועז פרידמן: עורך דין בדראן, אתה עורך דין ואתה יודע שהחוק אומר 10 שנים בהסכמה פוזיטיבית.

בועז פרידמן: חוק חובת מכרזים מאפשר לך למכור בהתאם למכרז.

אמיר בדראן: אתה נאחז בקרני המזבח של החוק.

עבאס זכור: אני אומר לך שהדייר כבר גר 10 שנים או יותר.

עבאס זכור: תמכור לו, למה מכרז?

עבאס זכור: אתה מציע במכרז 100,000?

עבאס זכור: הוא מוכן לשלם 100,000.

עבאס זכור: הוא כבר שיפץ את הבית שלו, הוא גר בבית שלו, תמכור לו.

עבאס זכור: בשביל מה המכרז?

עבאס זכור: תעשה מכרז ואף אחד לא יתמודד על המכרז הזה.

עבאס זכור: יש לדייר שפלש זכות ראשונה, תמכור לו.

עבאס זכור: כשאומרים שלא מוכרים לפולשים, זה דבר מסוכן מאוד.

עבאס זכור: צריכים להבדיל בין שני דברים.

עבאס זכור: כשאומרים פולש, יש פולש למאוכלס ויש פולש לנעול.

עבאס זכור: מי שפלש לנעול, אז תציע לו משהו.

עבאס זכור: אבל מי שפלש למאוכלס, כפי שתיאר עורך דין בדראן – הבית של אבא שלי או של אמא שלי, אם אני גרתי כל החיים ונולדתי בבית ובתקופה האחרונה, לפני שאבא שלי נפטר, לא גרתי איתו 6 חודשים, אם אני חזרתי לגור בבית הזה, אני נקרא פולש.

עבאס זכור: זה מסוכן.

עבאס זכור: אני עבריין שגרתי בבית של אבא שלי.

עבאס זכור: זה גם יקרה איתך.

אמיר בדראן: עוד שנה שנתיים יהיה גל כזה בכל יפו ובכל עכו.

עבאס זכור: האם זה נקרא פולש ועבריין שהוא גר בבית של ההורים שלו?

בועז פרידמן: אני יכול לשנות את החוק?

אמיר בדראן: אולי תקפיאו את כל המכרזים במקום לעשות כל כך הרבה כסף על חשבוננו?

עבאס זכור: לא יכול להיות שהוא יהיה פולש אם הוא גר בבית של אבא שלו.

עבאס זכור: זה של אבא שלי ושל סבא שלי ואני נקרא פולש לבית הזה.

עבאס זכור: צורה נוספת של פולש.

עבאס זכור: דמי שכירות החודשים 300 עד 100 שקל.

עבאס זכור: מי שלא שילם שנה זה נקרא פולש.

עבאס זכור: אולי אין לו את ה-1,000 שקל.

איציק בלה: אתם מקצינים וחבל.

איציק בלה: זאת לא מטרת הדיון.

עבאס זכור: אני אביא לכם דוגמאות שמי שלא שילם שנה או שנה וחצי יש לו צו פינוי על 360 שקל.

עבאס זכור: למה לא לשבת איתו ולעשות הסדר?

עבאס זכור: אין לו 500 שקל, כולם יודעים איך אנשים חיים, במיוחד אנשים שחיים במצב סוציו-אקונומי קשה מאוד.

עבאס זכור: למה לא להציע לו לחלק את התשלומים?

עבאס זכור: דבר נוסף.

עבאס זכור: עמידר עושים שיפוץ לבית בלי להחתים את בעל הבית כמה החלק שלו לשלם.

עבאס זכור: אחרי שמסיימים את העבודה שלהם אומרים לו שהוא צריך לשלם 100,000 שקל.

עבאס זכור: למה לא עשו איתו הסכם על החלק שלו.

עבאס זכור: זה קורה גם בעכו.

איציק בלה: חבר הכנסת זכור, אני נורא מצטער.

איציק בלה: עורך דין בדראן דיבר דברים לא נכונים.

עבאס זכור: אני מביא לך עובדות מהשטח.

איציק בלה: אתם אומרים דברים לא נכונים.

עבאס זכור: אני אביא לך דוגמאות מהשטח.

עבאס זכור: ישבנו, אני וחבר הכנסת אזולאי ועשינו הסדרים בעכו.

עבאס זכור: אני מציע, כמו שקרה ביפו שפתרנו חלק גדול בין הבעיות, צריך להבדיל בין פלישה לנעול.

עבאס זכור: מי שפלש למאוכלס והוסיף חדר או שיפץ בית בלי הסכמת עמידר, או לא שילם שנה או שנה וחצי, לעשות הסדר בין עורכי הדין של התושבים מול הפקידים או מנהל עמידר ביפו.

דוד אזולאי: לפני קצת פחות משנה קיימנו בוועדה דיון דומה בקשר לערביי עכו העתיקה.

דוד אזולאי: חבר כנסת עבאס זכור, היה יוזם הדיון הזה.

דוד אזולאי: מאוד הייתי רוצה שנגיע לאותו הסדר שהגענו אליו אז.

דוד אזולאי: אני חושב שזה יכול להיות אקטואלי גם במקרה הזה.

דוד אזולאי: כשמדברים על פולש משתמע שהוא עבריין ולא חייבים לו כלום.

דוד אזולאי: אבל כאשר מדובר בפולש למאוכלס וכתוצאה מסיטואציה מסוימת הוא נקרא פולש, אני חושב שעל פולשים כאלה צריך לחול דין אחר.

דוד אזולאי: יושבים כאן אנשים מכובדים ואני חלילה לא מזלזל באף אחד והם לא יכולים לתת מענה.

דוד אזולאי: פה מדובר ברמה של מנכ"ל או מנהל המחוז שיכולים לתת מענה באמצעות היועץ המשפטי.

דוד אזולאי: אבל הבעיה היא לצערי הרב, צר לי להגיד את זה, היא ההתנהגות של אותם גורמים שמפנים את הדיירים.

דוד אזולאי: למשל עמידר, שלפעמים הפ קצת אכזריים.

דוד אזולאי: קצת לגלות סבלנות ורגישות.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שבאים לאנשים - בואו נהיה עם יד על הלב.

דוד אזולאי: אתם מסוגלים לקום מחר בבוקר ולבצע את כל הפינויים האלה?

דוד אזולאי: אתה יודע שאתם לא מסוגלים, למה לעשות את זה?

דוד אזולאי: למה ליצור עימות כשמראש אתה יודע את התוצאה שלו?

דוד אזולאי: ברשות

דוד אזולאי: כם אני חייב לגלוש למה שקרה לי השבוע עם אנשי עמידר.

דוד אזולאי: זאת התנשאות חצופה שאין כדוגמתה בחברת עמידר.

דוד אזולאי: כחבר כנסת אני פונה לעמידר ומנסה לפתור בעיה.

דוד אזולאי: אני פונה למנכ"ל.

נאדיה חילו: אני הזמנתי את איציק אפרתי.

דוד אזולאי: אני מדבר על מנכ"ל עמידר.

דוד אזולאי: למה שיבואו?

דוד אזולאי: הם תפקידם להתעלל באנשים.

דוד אזולאי: שמואל הדר, אני פונה אליו ומתחנן לדבר איתו, הוא לא רצה לדבר איתי.

דוד אזולאי: אמרתי שאם כך נוהגים עם איש ציבור, מה קורה עם אותו אזרח מסכן שפונה לאותו שמואל הדר?

דוד אזולאי: הוא פרא אדם, אם זאת ההתנהגות של פקיד.

דוד אזולאי: אני מבקש ממנו, מתחנן, על פי החוק.

דוד אזולאי: אישה זקנה בת 80, תסביר לי, תן לי מענה.

דוד אזולאי: אני פונה למשטרה ולמנכ"ל, השארתי לו 4 הודעות, הוא לא סופר אותך.

דוד אזולאי: רבותי, ההתנהגות הזאת היא לא התנהגות.

דוד אזולאי: ככה לא פותרים בעיות.

דוד אזולאי: באמצעות בתי משפט לא פותרים בעיות.

דוד אזולאי: אני אומר לכם שיש דרך לפתור.

דוד אזולאי: אני אומר לך גברתי היושבת ראש, גם פה יש אפשרות ללכת על אותה נוסחה שצוות מכאן מוועדת הפנים של חברי כנסת, יחד עם מנהל המחוז, גם של עמידר, גם של המנהל, באמצעות היועצים המשפטיים ופתרנו את הבעיה ברוח טובה ויש שקט.

דוד אזולאי: גם פה אפשר לתת פיתרונות, אי אפשר להשאיר את זה כך.

אמיר בדראן: בינתיים מוכרים את יפו.

אמיר בדראן: אז שבינתיים יקפיאו את המכרזים או את צווי הפינוי.

דוד אזולאי: אנחנו עשינו שלב א', שלב ב' והתקדמנו עם זה.

דוד אזולאי: גם פה אפשר להגיע לאותן הבנות.

דוד אזולאי: אבל צריך לגלות קצת רגישות.

דוד אזולאי: אני פונה לאנשי עמידר.

דוד אזולאי: אני מבקש, תביע את מחאתי.

דוד אזולאי: אני רואה את זה בחומרה רבה.

דוד אזולאי: זאת חוצפה שאין כדוגמתה שהמנכ"ל שלך, שמנהל המחוז שלך, לא מסוגלים להרים טלפון ולהחזיר תשובה על דבר הומאני של אישה בת 80.

דוד אזולאי: גם אם אתם צודקים שהיא לא היתה בסדר והיא פלשה וחוב של 100,000 דולר.

דוד אזולאי: אבל כשפונה איש ציבור כדי לפתור את הבעיה, לא יעלה על הדעת שזאת ההתנהגות.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לאיציק בלה.

נאדיה חילו: אני מבקשת לא לחזור על אותם דברים.

נאדיה חילו: לי חשוב לתת זכות דיבור לאנשים שגרים ביפו.

נאדיה חילו: אנחנו רוצים להציע פיתרון.

איציק בלה: רציתי לציין שחברת עמידר זאת שלוחה של מנהל מקרקעי ישראל.

איציק בלה: אנחנו הזרוע המבצעת של מנהל מקרקעי ישראל.

איציק בלה: אנחנו פועלים על פי החלטות בתי משפט וכמובן החלטות של מנהל מקרקעי ישראל שמחייבות אותנו.

איציק בלה: אני רוצה למסור כמה נתונים שיסתרו את דבריו של עורך דין בדראן.

איציק בלה: ביפו יש היום 497 פולשים, שהם בעצם 17% מסך הנכסים שאנחנו מנהלים.

נאדיה חילו: בכמה אנשים מדובר?

איציק בלה: בערך 5 אנשים למשפחה.

איציק בלה: עשיתי ניתוח של מספרים שיעזור לכולם.

איציק בלה: אנחנו מדברים על 106 פלישות, שהן פלישות של חדר, שירותים, מחסנון, מעבר ודברים מהסוג הזה.

איציק בלה: בדרך כלל אנחנו מגיעים איתם להסדרים במסגרת הוועדה לניהול נכסים, ברשותו של בועז שיושב מימיני.

נאדיה חילו: כלומר, הם נמצאים בתהליך של הסדר?

איציק בלה: כן.

איציק בלה: אני אגיע גם למספרים האבסולוטיים ואת תיראי שיש מגמה כזאת.

איציק בלה: ישלנו 81 נכסים מאוכלסים של יורשים שטוענים לזכויות.

איציק בלה: זה נמצא בבדיקה.

איציק בלה: הבעיה שלנו היא בסעיף 3 ו-4.

איציק בלה: קיימות 195 פלישות ליחידות עצמאיות.

איציק בלה: בתשובה לחבר הכנסת אזולאי, אנשים שנכנסו לדירות ריקות.

איציק בלה: אני רוצה לספר על משהו שקרה לי אתמול.

נאדיה חילו: באיזה טווחי זמן הפולשים האלה?

בועז פרידמן: זה יכול להיות גם 10 ו-15 שנים וגם שנתיים ושלוש.

בועז פרידמן: אתמול קיבלתי טלפון מאזרח שאמר שיש דירה של חולי נפש.

בועז פרידמן: חולה הנפש התאשפז באברבאנל ופלשו לו לדירה.

בועז פרידמן: אנחנו צריכים גם להיזהר מזה.

נאדיה חילו: כמובן שאנחנו לא בעד העניין הזה.

עבאס זכור: כמה כאלה יש?

איציק בלה: אני כרגע גם נכנס לקטע האנושי של חברי הוועדה לניהול נכסים בראשותו של בועז.

איציק בלה: יש לנו מקרה של אישה קשישה ערביה מיפו.

איציק בלה: דיברנו עם כל מי שרק אפשר היה לדבר.

איציק בלה: פניתי לבית המשפט שיורה לקשישה הזאת להתפנות לחודש ימים כי אני רוצה להשקיע בדירה 100 אלף שקל לרווחתה, לשפץ את הנכס.

איציק בלה: חבר הכנסת אזולאי, פה אנחנו מדברים על רגישות חברתית.

איציק בלה: הגעתי לסיור וראיתי אותה לוקחת דלי עם צואה ויוצאת החוצה.

איציק בלה: נכנסתי לדירה ובאותו יום קיבלנו החלטה שמשפצים לה את הדירה.

איציק בלה: בסוף הבנתי שהיא מפחדת שיקחו לה את הדירה.

איציק בלה: נתתי התחייבות.

איציק בלה: פניתי למנכ"ל העיריה ולכל הוועדים ביפו.

איציק בלה: פניתי גם לבית המשפט שיחייב אותה לתת לי להיכנס ולשפץ לה.

קריאה: למה אתה לא מדבר באופן כללי?

איציק בלה: כי נוצרה פה אווירה - - -

נאדיה חילו: מר בלה, הוועדה בעד הרחבת הגישה שאתה מספר עליה וסגנון ההתנהלות כלפי אותה קשישה.

נאדיה חילו: אנחנו בהחלט בעד הדבר הזה.

איציק בלה: מאוגוסט 2002, שאז חברת עמידר נכנסה לנהל את יפו, ביצענו 177 הסדרים עם פולשים קלים שעורך דין בדראן דיבר עליהם.

איציק בלה: ביצענו 50 הסדרים לפולשים.

אמיר בדראן: לא הבנתי מה זה ה-177.

איציק בלה: מייד אסביר.

איציק בלה: קיימנו ב-4 שנים 52 ועדות.

איציק בלה: אנשים דיברו כאן שמפנים אנשים עם חובות.

איציק בלה: קיימנו 52 ועדות ועברנו על כמעט 1,000 בקשות.

אמיר בדראן: כמה התקבלו?

איציק בלה: לגבי פינויים.

איציק בלה: לא פונו דיירים עקב חובות לחברת עמידר.

איציק בלה: לא פונו דיירים בגין תוספות בניה.

איציק בלה: בשבועות האחרונים מדברים בעיקר על שתי משפחות, משפחות סבא ואקילה שזה פלישה לנכס צמוד.

איציק בלה: המגמה שלנו בסך הכל היא להגיע להסדרים, אבל הכל במסגרת החוק.

איציק בלה: הנייר של רחל זכאי, היועצת המשפטית של המנהל, מחייב את כולנו.

איציק בלה: עו"ד בדראן דיבר על הגמשת החוק.

איציק בלה: אנחנו, הפקידות הממשלתי, לא הכתובת לשנות חוק.

אמיר בדראן: לא הפניתי את זה אליך.

איציק בלה: יש מחוקק שהוא יכול לשנות את החוק, לא אנחנו.

איציק בלה: אנחנו לא הכתובת.

נאדיה חילו: מה אתה מציע בבעייתיות שנוצרה היום?

איציק בלה: הבאתי לפה עובדות שמציגות - - -

אמיר בדראן: כמה תביעות פינוי יש היום בצנרת בבתי המשפט?

איציק בלה: בערך 80 תביעות ביפו.

בועז פרידמן: במדינה יש מאות.

בועז פרידמן: איציק מנהל רק את עניין רשות הפיתוח ביפו.

בועז פרידמן: המנהל מנהל עוד הרבה נכסים ועוד הרבה קרקעות ולהם יש פולשים.

איציק בלה: עמידר מנהלת נכסים.

איציק בלה: המנהל מנהל נכסים וגם קרקעות.

בועז פרידמן: רוב ההקלות שיש בכלל נכסי רשות הפיתוח, מגיעות מתוך הצוות של איציק שמצליח לזהות, מביא את זה לרחל זכאי.

אמיר בדראן: יש קריטריונים להקלות האלה?

אמיר בדראן: אפשר לראות את ההנחיות?

בועז פרידמן: כן.

עומר סכסכ: בעבר דיירים הוצאו מדירותיהם כי הן לא ראויות למגורים והדירות האלה נמכרו למי שמשלם יותר כי הן כבר הפכו להיות מתאימות למגורים.

עומר סכסכ: כשערבים גרו בהן, הן לא היו ראויות למגורים.

עומר סכסכ: זה החוק.

עומר סכסכ: כשמדברים על חוק זה מקומם אותי.

עומר סכסכ: אם אנחנו עושים עבירה קטנה אז אתה עברת על החוק.

עומר סכסכ: כשהם עוברים על החוק, זה המדינה, אז מי יגיד להם שהם עברו על החוק.

גבי עאבד: פלישה זה לא חוקי.

גבי עאבד: הרי המדינה הפלישה אזרחים יהודים לתוך הבתים שלנו לאחר קום המדינה.

גבי עאבד: היתה לנו דירה 4 חדרים ושני חדרים לקחו למשפחה וזאת פלישה.

גבי עאבד: כשהמשפחה עזבה, הם היו צריכים לשלם להם עבור הדירה שהיתה שייכת לנו.

גבי עאבד: אותו דבר בנכס פרטי.

גבי עאבד: לאחות של הסבתא שלי היה בית והיא נפטרה בלי לעשות צוואה.

גבי עאבד: אחות שלה, שהיא הסבתא שלי, גרה איתה.

גבי עאבד: 50% הלכו לנכסי נפקדים שהיו בלבנון ואז הייתי חייב לשלם עוד 152 אלף דולר כדי לשחרר את הרכוש של המשפחה.

גבי עאבד: גם אלה פלישות לא חוקיות.

גבי עאבד: אני לא יודע איך פה יש פלישות חוקיות ופה יש פלישות לא חוקיות.

דב חנין: אני מכיר היטב את הנושא הזה.

דב חנין: בתקופה האחרונה הייתי כמה פעמים ביפו.

דב חנין: אני חייב לומר לך, גברתי היושבת ראש, אני מאוד מודאג.

דב חנין: אנחנו כולנו צריכים להיות מודאגים ממה שקורה ביפו.

דב חנין: בציבור הערבי ביפו יש חששות מאוד כבדים ואני חושב שיש גם מתח מאוד גדול.

דב חנין: אני מבין גם את החששות וגם את המתח.

דב חנין: הציבור הערבי ביפו, מרגיש, בצדק, שהוא נמצא תחת איום.

דב חנין: ההיבט שאנו מדברים בו היום הוא רק חלק מתמונה כוללת של הרגשה של הציבור הזה שהוא אזרח בעיר שהיא גם העיר שלי.

דב חנין: גם אני תושב העיר תל אביב יפו כואב לי שבעיר שלי ישנם אנשים שמרגישים שהם נמצאים תחת הכוונת.

דב חנין: הם נמצאים תחת הכוונת בנושאים שאנחנו מדברים בו היום אבל גם בנושאים אחרים.

ג'מאל זחאלקה: האוכלוסייה בסכנה, לא המדינה בסכנה.

דב חנין: נכון.

דב חנין: האנשים שאנחנו מדברים עליהם היום הם האנשים העניים ביותר בתוך האוכלוסייה הערבית ביפו.

דב חנין: הציבור הזה שחי בדיור המוגן, שהוא בעצם כבר לא מוגן.

דב חנין: מה נשאר מוגן?

דב חנין: אם זה להיות חשוף לחסדי עמידר?

דב חנין: אני חושב שחבר הכנסת אזולאי תיאר מה שקורה לאנשים אצלכם במערכת.

דב חנין: אני דווקא שמחתי לשמוע את הסיפור שסיפרת על אותה אישה מבוגרת שרציתם לעזור לה.

דב חנין: לצערי הגדול, ואני באמת אומר את זה בצער גדול, אני חושב שזאת לא הפרקטיקה הרווחת, זה לא מה שקורה למאות אנשים שגרים בדירות עמידר ביפו.

דב חנין: אתם דיברתם על 80 תביעות בצנרת.

דב חנין: אני חייב לומר לכם שמהתמונה שמצטיירת מדובר ביותר תביעות.

דב חנין: אולי חלקן לא תביעות שלכם אלא של מנהל מקרקעי ישראל.

דב חנין: אני מבין, למשל, שהתביעה של משפחת סבח, שהייתי בביתה, ומאוד הצטערתי שבית כזה עומד בסכנת הריסה, למרות שאני מבין שהוא נבנה ללא היתר, אבל לא היתה להם אפשרות לקבל היתר שם.

אסתר סבא: זה נבנה בהיתר שהם קיבלו בשנת 1972.

דב חנין: את תדברי אחר כך ואני אשמח לקבל תמונה מדויקת.

דב חנין: אני מבין שהתביעה הזאת לא נכללת במספרים שלכם כי היא לא נכללת בקטגוריה של תביעות שאתם מתעסקים בהם.

דב חנין: תראו, אנחנו מדברים על אנשים שחיים במשך שנים בדיור הזה ובמשך השנים האלה המשפחות גדלות, הם צריכים לסגור מרפסת או חדר.

דב חנין: כאשר המערכת נוקשה מידי ואין שום אפשרות במסגרת המערכת הזאת למצוא פתרונות, לפעמים אנשים בונים בלי היתר.

דב חנין: אני לא אומר שזה המצב במקרה שלהם, הם בוודאי יתארו אותו יותר טוב ממני, אבל אני לא שולל שיש מקרים שאנשים בנו ללא היתר.

דב חנין: זה בהחלט חלק מהמציאות.

דב חנין: אבל זאת לא מציאות שאנשים עשו אותה מתוך התלהבות ומתוך בחירה.

דב חנין: אף אחד לא שמח לחיות תחת איום של צו הריסה.

דב חנין: אם אפשר היה לקבל היתר, תאמין לי שכולם היו מקבלים היתר בצורה מסודרת.

דב חנין: מי רוצה את הבעיות האלה?

דב חנין: כל אחד מהמקרים האלה זה משפחה.

דב חנין: אני לא מכיר את כל המשפחות האלה, אני מכיר כמה מהן ואני רוצה להגיד לכם שאחד אחד, שאם היינו חברה ראויה ומתקבלת על הדעת, היינו מתגייסים כחברה לעזור להם ולא באים להוסיף להם צרות נוספות באיום על הבית שלהם.

דב חנין: גברתי היושבת ראש, יש שני צדדים לבעיה.

דב חנין: צד אחד, שכבר הזכרתי והוא צד של מיעוט לאומי שמתגורר ביפו מאות רבות, אם לא אלפי שנים, ואני חושב שהעובדה שיפו היא עיר מעורבת, היא אחד הדברים הכי יפים שיש ביפו.

דב חנין: זה נכס בלתי רגיל לעיר הזאת, שהיא יכולה להציע.

דב חנין: לצערי הגדול ישנם כמה גורמים בחברה הישראלית שאת הנכס המדהים הזה, היפה הזה, שהוא פוטנציאל נפלא של פיתוח יפו, מציגים כבעיה ואת האוכלוסייה הערבית של יפו מציגים כאיום שצריך כנראה לטפל בו באמצעים קשים ולדחוק את רגליו.

דב חנין: יש צד שני לבעיה הזאת וזה הצד הכלכלי כי חלק מהמקומות שבהם נמצאים הבתים האלה, נמצאים לא רחוק מהים.

דב חנין: אם יעשו למשפחות האלה את המוות ובסופו של דבר הם יתייאשו ויפנו את בתיהם, כי הם לא יצליחו בכל המלחמות הבלתי פוסקות.

דב חנין: בסופו של דבר, כמו שכבר קרה ביפו, יפנו אותם ויקימו שם פרוייקט אנדרומדה ג' או ו' ויהפכו את זה לקהילה סגורה לעשירים בלבד.

דב חנין: אפילו אי אפשר לעבור משם כי כל השטח הופקע משליטת הציבור.

דב חנין: זה הפך להיות נחלה פרטית של אנשים עשירים.

דב חנין: אני מאוד מודאג, גם מהבחינה הזאת, מההתפתחות של העיר הזאת שהיא גם העיר שלי.

דב חנין: אני לא רוצה לראות את העיר תל אביב כעיר של עשירים מאוד ושהעניים מאוד מוזנחים ולאט לאט נדחקים החוצה מהעיר הזאת.

דב חנין: הדברים קשורים גם לדיון שקיימנו בוועדת הכלכלה על פרוייקט שיקום השכונות.

דב חנין: אנחנו רואים מצב בתל אביב כל השכונות העניות בתל אביב למעשה מתייבשות מבחינת שיקום פיזי, מבחינת שיקום חברתי כבר מזמן התייבשו והן מיובשות.

דב חנין: זה לא רק תקציבים של משרד השיכון אלא תקציבים של הרבה משרדים.

דב חנין: המצב של עג'מי הוא המצב הכי קשה מכל השכונות שדיברנו עליהם.

דב חנין: אם אתם מסתכלים בפרמטרים סוציו-אקונומיים, זאת אחת השכונות הכי עניות בארץ שנמצאת בתוך עיר מאוד עשירה.

נאדיה חילו: לידיעתכם, בסולם הדירוג הסוציו-אקונומי מ 1 ל-100, שכונת עג'מי קיבלה בזמנו 4, ושכונת הארגזים היתה 19 והשכונה הכי גבוהה היתה 98.

נאדיה חילו: אתמול אמרתי את זה בוועדת הכלכלה ואז קמה מישהו מרחובות ואמרה שהיא דואגת לתושבים של השכונה שלה.

דב חנין: לכן אני חושב שאתם כחברה ציבורית מחויבים לשליחות ציבורית ביחס לציבור הזה.

דב חנין: והשליחות הציבורית ביחס לציבור הזה צריכה להיות שליחות של סיוע ועזרה מאוד רצינית.

דב חנין: היום אתם בעמדה שיכולה להשפיע על גורלו של הציבור הזה.

דב חנין: גברתי יושבת הראש, הישיבה הזאת מאוד חשובה אבל נראה לי הכי חשוב שנמצא ממנה עם תוצאות מעשיות.

דב חנין: אני מציע שורות של החלטות שאנחנו צריכים לקבל ואני חושב שהן יכולות להואיל.

דב חנין: הדבר הראשון זאת פניה לעמידר למנהל מקרקעי ישראל ולעירית תל אביב.

דב חנין: לשלוח להם מכתב שיתאר את הדיון שהתנהל פה היום בוועדה, את הדאגה שהביעו כל חברי הוועדה שהשתתפו בדיון על המצב שהולך ומתפתח ביפו.

דב חנין: צריך לקיים מורטוריום מלא על צווי הפינוי וצווי ההריסה ולקיים מורטוריום על המכרזים שמוצעים לנכסים ביפו.

דב חנין: עד שהתהליך של ההידברות עם הציבור ביפו יושלם ויגיעו לתוצאות, אני חושב שחייבים להפסיק לאלתר את כל התהליכים האלה.

דב חנין: זה יכול להועיל גם למתח המאוד קשה שבצדק הולך ומתפתח ביפו.

דב חנין: נקודה שניה.

דב חנין: אני מציע שהוועדה תיזום הזמנה לכאן גם של ראש המינהל וגם של ראש עירית תל אביב.

דב חנין: אנחנו צריכים לשמוע הסברים מהדרג הבכיר ביותר.

דב חנין: אתם באמת האנשים שבשטח וגם אם אתם משתכנעים שאנחנו צודקים, אין לכם את כל הכלים בכדי לפתור את כל הבעיות האלה.

דב חנין: כוועדת הפנים, אנחנו צריכים להזמין את ראש העיר, להזמין את ראש מנהל מקרקעי ישראל לדיון מאוד רציני בהשתתפות נציגי האוכלוסייה הערבת ביפו כי אני לא משוכנע שהם יכולים להיפגש איתם ולהשמיע את כל הדברים האלה אם אנחנו בוועדה לא נקיים את הדיון הזה.

דב חנין: כמובן שגם את שר השיכון.

דב חנין: אגב, דיברתי איתו בנושא הזה.

נאדיה חילו: הזמנתי אותו לסיור ביפו ואני לוחצת שיבוא.

נאדיה חילו: אמרתי לו שאם אחרי שהוא יבוא ויתרשם, ההחלטה תהיה לא לתת את פרוייקט שיקום השכונות, אני אקבל את ההחלטה.

דב חנין: החלטה שלישית.

דב חנין: בהמשך לדבריו של חבר הכנסת אזולאי, יש לנו באמת יש ניסיון מוצלח עם עכו.

דב חנין: אני מציע שגם בנושא הזה יוקם צוות מעקב או ועדת משנה שתעקוב אחרי מה שמתרחש בתל אביב יפו.

דב חנין: אגב, אני אשמח שחבר הכנסת אזולאי, למרות שהוא מעכו, יתנדב לתרום לנו מניסיונו בעכו.

דב חנין: אני פונה לכל חברי הכנסת.

דב חנין: אני מציע שניזום הצעת חקיקה מטעם חברי ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת שתציע תיקון רוחבי מקיף לכל חוקי הדיור הציבורי בישראל בהתייחסות קונקרטית לשאלות האלה.

דב חנין: יש לפעמים מצב של פערים בלתי נסבלים בין הלשון הפורמאלית של החוק לבין המציאות.

דב חנין: למשל, הביטוי פולשים הוא ביטוי שבכלל לא מתאים לרוב האנשים שאנחנו מדברים עליהם.

דב חנין: אלה אנשים שנולדו בבית הזה.

דב חנין: פתאום, מתוקף הגדרה פורמאלית, הם הפכו לפולשים.

ברוך לבקוביץ: אני לא מתכוון להיכנס לנעליו הגדולות של ראש עירית תל אביב יפו, אבל אני נציג העיריה במקום.

ברוך לבקוביץ: אני סמנכ"ל המישלמה ליפו, זה גוף שראש העיר הקים בקדנציה הקודמת כזרוע שיושבת ביפו כדי לשקם את יפו ולתת לה עדיפות.

ברוך לבקוביץ: אנחנו פועלים במקום כבר שנה 8 והושקעו ביפו רבתי למעלה מ-600 מיליון שקל.

דב חנין: לצערי, בעג'מי לא רואים את זה.

ברוך לבקוביץ: רוב ההשקעות נעשו גם בעג'מי וגם במקומות אחרים.

ברוך לבקוביץ: מרבית התושבים הערביים מקבלים את הפיתוח הזה בחיוב.

ברוך לבקוביץ: אנחנו עוד בתחילת הדרך.

ברוך לבקוביץ: הזכרת את אזור עג'מי.

ברוך לבקוביץ: כרגע נמצא בעבודה פרוייקט בהיקף של 40-50 מיליון שקל, להחזיר לתושבי עג'מי את הים, שלקחו להם והפכו אותו להר של זבל.

ברוך לבקוביץ: אני רוצה לומר שהדגש של העיריה, בראיה הציבורית, קודם כל לשקם את התשתיות: כבישים, מדרכות, גנים ציבוריים ועוד.

ברוך לבקוביץ: אמיר דיבר על צווי הריסה.

ברוך לבקוביץ: מדיניות עירית תל אביב יפו היא מדיניות כוללת להקפיד עד כמה שניתן לקיום צווי הריסה של בניה בלתי חוקית ללא הבדל לאום דת או גזע, בין אם זה ביפו או בכל שכונה אחרת.

ברוך לבקוביץ: עושים את זה בשנים האחרונות, ואין, חלילה, כל כוונה מכוונת לאוכלוסיה ערבית כזאת או אחרת.

ברוך לבקוביץ: לעניין ההצעות שהועלו פה.

ברוך לבקוביץ: אנחנו כמישלמה ליפו, אנחנו נשמח לקחת חלק בראייה הכללית, לשבת סביב השולחן עם חשיבה ולתרום את תרומתנו בראייה הכוללת של יפו כד לקדם את הנושאים שעומדים לדיון.

אמיר בדראן: אולי בינתיים להקפיא את צווי ההריסה.

ברוך לבקוביץ: אני לא חושב שזאת הצעה מעשית.

ג'מאל זחאלקה: הדברים ששמעתי עכשיו מזכירים לי את הקלישאה של הבן של פורד: "להומלס מניו יורק יש את אותה זכות לישון מתחת לגשר".

ג'מאל זחאלקה: אתה נותן לציבור היהודי מגוון אפשרויות למגורים ולציבור הערבי אתה לא נותן שום דבר ואומר שאתה מפעיל את החוק באותה מידה.

ג'מאל זחאלקה: לזה אתה נותן 20 דונם לבנות ולשני אתה נותן ואתה אומר שתפעלו באותה מידה כלפי מי שיבנה.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל שאתה תקיים את החוק ותעשה שוויון בין האזרחים לכל תושבי תל אביב יפו ואז תבוא בטענות.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה חשוב מאוד שבהחלטות הוועדה נצא כאן בהחלטה.

ג'מאל זחאלקה: ההנחה היא שהתושבים לא יעזבו את הבתים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיה, שורשי הבעיה הן בעיות כלכליות והזנחה ואפליה.

ג'מאל זחאלקה: המינהל, עמידר, זה לא טקסטים קדושים.

ג'מאל זחאלקה: אתם צריכים להתאים את עצמכם לבעיות המיוחדות של האוכלוסייה הזאת, שזאת אחת האוכלוסיות העניות ביותר בארץ.

ג'מאל זחאלקה: האחריות היא אחריות של הממשלה.

ג'מאל זחאלקה: אם חוק גורם סבל לאנשים והוא לא מוצדק לא צריך להפעיל אותו.

ג'מאל זחאלקה: אם נוהל שלכם גורם סבל בלתי מוצדק לאנשים, צריך לבטל אותו.

ג'מאל זחאלקה: אם יש פקיד אצלכם שמתעלל באנשים צריך לזרוק אותו.

ג'מאל זחאלקה: קודם כל מדובר באזרחים ויש להם זכויות.

ג'מאל זחאלקה: אני מודיע לכם מעכשיו באחריות מלאה, אנשי יפו לא יעזבו את הבתים שלהם.

ג'מאל זחאלקה: בבקשה, ינוהל משא ומתן, תהיה ועדה, נגיע להסדרים.

ג'מאל זחאלקה: אני שוב מזכיר שהמדינה מפרה חוק בכל הקשור לאוכלוסיה הערבית ביפו.

ג'מאל זחאלקה: אנשים לא שילמו את התשלומים?

ג'מאל זחאלקה: אלה אזרחים שאין להם מה לאכול.

ג'מאל זחאלקה: המדינה לקחה כסף במיליונים ועל פי חוק היא חייבת להחזיר את זה לרווחת התושבים.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר על הכספים של הוואקף האיסלאמי.

ג'מאל זחאלקה: אז בואו נשב ונעשה הסדר.

ג'מאל זחאלקה: אתם רוצים לכפוף בכוח?

ג'מאל זחאלקה: אני אומר לכם שזה לא יעבוד.

אסתר סבא: בקשר למשפחת סבא.

אסתר סבא: כשפניתי אליך אמרת לי שהשופלים שלכם עולים הרבה יותר כסף.

אסתר סבא: אמרתם שזה עולה 300,000 עד 400,000 שקל לפנות אותי מהבית.

אסתר סבא: אבל לא חשבת לרגע שאני נמצאת שם משנת 1972 בחוזה מוכר שנעלם מעמידר.

אסתר סבא: חוץ מזה, הבית הזה חמי השכיר אותו משנת 1967.

אסתר סבא: את הזכות של הבן אתם גובים ממנו ונותנים את זה לנכד, שאני לא יודעת מאיפה הוא בא, והילד ייצא מהבית.

אסתר סבא: זה חוק?

הגר מטר: התחתנתי בשנת 1970, הבאתי 7 ילדים.

הגר מטר: היום יש לי 9 נכדים, אני בת 52.

הגר מטר: עכשיו שולחים לי בתוך חודש לפנות את הדירה.

הגר מטר: זה בית של חמי, בנו לי בגינה שלהם והתחתנתי.

הגר מטר: בחיים לא באו אלי ולא דיברו איתי.

הגר מטר: בניתי שם בשנת 1970.

הגר מטר: הבן שלי בן 33.

הגר מטר: היום שולחים לי סילוק?

הגר מטר: תגידו לי לשלם 500 שקלים או 600 שקלים.

הגר מטר: לא פנו אלי.

הגר מטר: פנו אלי עם התביעה לזרוק אותי לכלבים.

הגר מטר: לאיפה אני אלך?

אמיר בדראן: זאת תביעת פינוי פלוס תביעה כספית.

אמיר בדראן: היא חייבת להם 258,000 שקל.

פאדי שביטה: אני רוצה להזכיר כמה נקודות קצת בקונטקסט ואז להגיע להצעה.

פאדי שביטה: אני חושב שיש פה חוצפה בלתי נתפסת איך שהממסד פועל בנושא הזה.

פאדי שביטה: אני לא מפנה את זה אישית לנציגים שיושבים פה אבל אי אפשר לדבר על זה בלי קונטקסט.

פאדי שביטה: הקונטקסט הוא ש האדמות האלה וכל הנכסים שאנחנו מדברים עליהם הם נכסי נפקדים.

פאדי שביטה: המנהל לא קנה אותם במכרז, המנהל לקח אותם.

פאדי שביטה: האפוטרופוס העביר אותם לרשות הפיתוח וכך נקבעה הבעלות של המנהל עליהם.

בועז פרידמן: המדינה היא הבעלים.

פאדי שביטה: דיברתי על הרשויות, כולם זרועות ממשלתיים ויש להם אחריות.

פאדי שביטה: המנהל שולט על 93% מאדמות המדינה והוא לא הקצה אותם בעבר, מלבד בנגב כדי לרכז את האוכלוסייה הבדווית בנגב.

פאדי שביטה: מעבר לזה הוא מקצה ליהודים ולא מקצה לערבים וזאת מדיניות ידועה.

פאדי שביטה: האזור הזה בעג'מי היה אזור מוקפא במשך 20 שנה.

פאדי שביטה: אנשים לא יכלו לקבל רישיונות ולכן הכריחו אותם לעבור על החוק.

פאדי שביטה: אי אפשר לדבר על זה בלי קונטקסט.

פאדי שביטה: במכרזים בשוק החופשי המנהל מתנהל כגוף כלכלי לשום דבר.

פאדי שביטה: יש לו שיקולי רווח ולא שיקולי רווחה.

פאדי שביטה: זאת הנקודה המרכזית.

פאדי שביטה: המכרזים הללו צריכים להיות מוקפאים.

פאדי שביטה: ההצעה שלי היא שצריכה להיות חקיקה.

פאדי שביטה: צריך פה חקיקה מגונת בחוק וצריך למצוא מודל שמדבר על הזכות הראשונה לתושבים של המקום לפני שמוכרים לעשירים אמריקאים שבאים לקנות דירה כדי לבוא חודשיים בקיץ.

אבו סעיד: אני אבא ל-8 ילדים, אני בן 80.

אבו סעיד: נולדתי ביפו ונשארתי ביפו.

אבו סעיד: עכשיו היה לי בית ברחוב 4 והרסו את הבית מבחינת רטיבות כי אמרו שהבית מסוכן.

אבו סעיד: עברתי לשבטי ישראל.

אבו סעיד: אני לא קורא עברית.

אבו סעיד: נכנסתי לשופטי ישראל אמרו לי שזה הבית.

אבו סעיד: עכשיו נתנו לי חוזה.

אבו סעיד: אני לא קראתי אותו ואני לא יודע לקרוא אותו.

אבו סעיד: נתנו לי חוזה על 3 חדרים, ואת יתר האדמה והבית.

אבו סעיד: נתנו לי את כל הבית ואמרו זה תמורת זה.

אבו סעיד: אני גם שילמתי משכנתא עד שגמרתי אותה.

אבו סעיד: עכשיו אומרים שזה דבר שאתה לא יודע עברית, מה לעשות.

אבו סעיד: אבל מי אשם פה?

אבו סעיד: אני אבא ל-8 ילדים.

אבו סעיד: אם אני בניתי חדר או שניים לילדים שיגורו במחסנים שהיו לי, זאת לא פלישה.

סמי אבו טהאדה: אני רוצה להוסיף נקודה אחת.

סמי אבו טהאדה: בכל הדיון כאן דובר על המקרים ועל המספרים שנמצאים פה.

סמי אבו טהאדה: בקונטקסט הגדול צריך לראות שמספר האוכלוסייה אחרי 1948 עלה מ-4,000 ל-20,000.

סמי אבו טהאדה: מספר יחידות הדיור ביפו ירד לערבים.

סמי אבו טהאדה: הם הוצאו מהעיר העתיקה, שמו אותם בעג'מי וגם התחילו להרוס את עג'מי.

סמי אבו טהאדה: לא צריך להיכנס להיסטוריה אבל מבחינה עובדתית האוכלוסייה מתרבה ואין היצע לא לאלה שאין להם כסף וגם לא לאלה שיש להם כסף.

סמי אבו טהאדה: אני אתן דוגמה למקרה אחד.

סמי אבו טהאדה: חברים קנו מכרז של המנהל לפני 6 שנים, על פי חוק, ושילמו 1.2 מיליון למנהל.

סמי אבו טהאדה: לקחו, כביכול, אדמה עם זכויות בניה בשנת 2000, עם מהנדס ועם אדריכל, הכל על פי חוק כמו שהמינהל עמידר והעיריה רוצים.

סמי אבו טהאדה: ב-2007 הם עדיין לא התחילו לבנות כי יש עד עכשיו עוד 15 יועצים שהם התבקשו לעבור דרכם.

סמי אבו טהאדה: ועוד כמה מהנדסים, והכל עובר דרך חברות פרטיות.

סמי אבו טהאדה: לא שאתה הולך למנהל הנדסה ונותנים לך תיק ותבוא אחרי 3 חודשים.

סמי אבו טהאדה: האנשים בתהליך כבר 7 שנים.

סמי אבו טהאדה: 4 מהם התחתנו.

סמי אבו טהאדה: אלה שהתחתנו גרים כבר 4 שנים בשכירות, זה כמעט 100,000 דולר.

זאב פרידמן: מה הכתובת?

סמי אבו טהאדה: ברחוב מדרש פנחס.

סמי אבו טהאדה: החבר'ה שם כבר בתהליך 7 שנים.

סמי אבו טהאדה: אלה יש להם, 3 מהם רואי חשבון.

סמי אבו טהאדה: יש גם את התהליך הזה וגם את זה צריך לראות.

סמי אבו טהאדה: יש הרבה בירוקרטיה בדרך ויש הרבה בעיות גם לאלה שיש להם.

סמי אבו טהאדה: לאלה שאין להם, ובנו חדר – הגישה שאתם מדברים עליה כפולשים, לדעתי מתארת את כל המערכת.

סמי אבו טהאדה: ההישג הענק הזה לתת לקשישה 100,000, הוא בעיני מעשה אנושי מאוד.

סמי אבו טהאדה: אבל הפחד של הקשישה לצאת לעזוב את הבית כדי לשפץ אותו והיה צריך לעבור את כל זה כדי לשכנע אותה לשפץ, זה אומר כמה ביטחון יש ביניכם לבין הציבור, משום מה.

סמי אבו טהאדה: בגלל ההיסטוריה הנפלאה שלכם עם הציבור, כנראה יחסי האמון שלכם עם הציבור מצוינים.

סמי אבו טהאדה: גם על זה צריך לתת את הדעת.

גבי עאבד: כל הסיפור של השיקום והפיתוח נעשה כדי למכור את יפו לכל מי שיש לו יכולת כלכלית.

גבי עאבד: כל יום שני וחמישי עשרות מהאוכלוסייה היהודית, ולא מיפו אלא מכל רחבי הארץ, מגיעים ליפו כדי לראות מכרזים, אדמות, וגם בתים שמפנים אותם לטובת הנושא של המשק הפתוח או הנכסים שעומדים דרך המכרזים הפתוחים.

גבי עאבד: פשוט מאוד, יפו היום יקרה.

גבי עאבד: לא רק לאותם אנשים שרוצים למכור, גם למי שרוצה לקנות, אבל עוד יותר יקרה לאוכלוסיה שגרה בתוכה, גם יהודים וגם ערבים.

גבי עאבד: כפי שאמר ד"ר ג'מאל זחאלקה, אנחנו לא נעזוב את יפו ואנחנו לא נעזוב את הבתים.

אחמד אבו עטוואנה: המשלחת שיושבת פה מייצגת את הוועדה העממית שהוקמה במאבק.

אחמד אבו עטוואנה: שנית, אנחנו עומדים על זכותנו.

אחמד אבו עטוואנה: המדינה לא עושה לנו טובה.

אחמד אבו עטוואנה: אנחנו נולדנו בארץ הזאת.

אחמד אבו עטוואנה: אנחנו מבקשים את הזכות שלנו להמשיך את ההשתלשלות ההיסטורית של אבא שלי ושל סבא שלי להמשיך ולהתקיים על אדמתי.

אחמד אבו עטוואנה: זאת לא נדבה, זאת הזכות שלי.

אחמד אבו עטוואנה: אנחנו באנו לכאן בכוונה טובה וברצון טוב לפתור את הבעיות.

אחמד אבו עטוואנה: אני מבקש מכל הגורמים שמעורבים בעניין לפעול לפתור את הבעיה כל עוד שאפשר.

אחמד אבו עטוואנה: אנחנו היום עדיין חיים בהשתלטויות של אירועי אל אקצה בשנת 2000.

אחמד אבו עטוואנה: אל תדחקו את האנשים עד הקיר כי אחרת אין מקום אלא להתקדם הלאה.

אחמד אבו עטוואנה: לכן אני מבקש מכל הגורמים שפה, השכבה העניה והחלשה ביפו זה תוצאה של אפליה והזנחה של הממסד.

אחמד אבו עטוואנה: האנשים האלה לא היו עניים ולא היו שכבות חלשות.

אחמד אבו עטוואנה: יפו היתה עיר כל כך גדולה, ויש לה את כל האמצעים להיות ברמה הכי גבוהה.

אחמד אבו עטוואנה: התוצאה שאנחנו חיים בה היום היא תוצאה של הממסד, של הכיבוש, אם תרצו, של ההזנחה והאפליה של הממסד נגדנו.

אחמד אבו עטוואנה: אני מבקש בצורה פשוטה, אנחנו פה כדי לפתור את הבעיה.

אחמד אבו עטוואנה: תנו לנו יד ביד לפתור את הבעיה.

נאדיה חילו: ברור שכל מי שהתבטא בדיון דיבר מתוך מעורבות וכאב.

נאדיה חילו: יכולתי לשמוע גם את הנכונות של שני הצדדיים להגיע להסדר.

נאדיה חילו: אני רוצה להציע המלצות הוועדה: 1.

נאדיה חילו: הוועדה מביעה את דאגתה העמוקה בנושא פיתרונות הדיור ביפו והסכנה שמאיימת כיום על משפחות רבות ביפו שמצבן הסוציואקונומי ירוד ביותר.

נאדיה חילו: 2.

נאדיה חילו: הוועדה רואה באחריות המדינה, מוסדותיה, מקרקעי ישראל, עמידר, משרד השיכון והעיריה, כגופים שאמורים לתרום לפיתרון מצוקת הדיור והמשבר שהיום הגיעו אליו ביפו.

נאדיה חילו: 3.

נאדיה חילו: אנחנו מציעים הקפאת המצב הנוכחי עד להקמת מסגרת או פורום שידון ויקבל החלטות בעניין.

נאדיה חילו: 4.

נאדיה חילו: הוועדה ממליצה למצוא פתרונות ולבוא לקראת משפחות שפלשו לדירה בלית ברירה ובהיעדר פיתרונות דיור גם לזכאים וגם למשפחות מצוקה.

נאדיה חילו: 5.

נאדיה חילו: הוועדה פונה לחברת עמידר, למנכ"ל, למקרקעי ישראל ולמשרד השיכון לגלות גמישות ולהירתם למאמץ משותף לפיתרון הבעיה.

נאדיה חילו: 6.

נאדיה חילו: הוועדה מציעה להקים ועדת משנה או צוות לפיתרון סוגיית הדיור.

נאדיה חילו: אני מציעה שבצוות זה יהיו יהיו 4 חברי כנסת: ואסל טהא, דב חנין, אזולאי, ואני גם אהיה חלק מהוועדה.

נאדיה חילו: הרכב הוועד: 2 נציגי תושבים, נציג עירית תל אביב, נציג מנהל, נציג עמידר ונציג משרד השיכון.

נאדיה חילו: 7.

נאדיה חילו: ועדת המשנה תעביר תוך שבועיים את מסקנותיה והמלצותיה לוועדה.

נאדיה חילו: אני בהחלט רוצה לקוות שברוח טובה ובמשא ומתן ובגמישות מאוד רבה עניינם של תושבים ומשפחות וילדים יעמוד מול עיני הגורמים ולא רק הנדל"ן והרווח הכספי.

נאדיה חילו: תודה רבה.