ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 231, 2007-03-20 09:00

אמנון כהן: בוקר טוב, אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

אמנון כהן: על סדר היום תקנות הנמלים (בטיחות השייט)(תיקון), התשס"ז-2007.

אמנון כהן: אני הבנתי כי התקנות אושרו בעבר בוועדת הכלכלה.

אמנון כהן: לאחר מכן, היו מספר הסתייגויות לפיהן לא ישבו עם כל הגופים של המשיטים.

אמנון כהן: לאחר מכן, על-פי בקשת ועדת הכלכלה ובתיאום עם משרד התחבורה, ביקשו לא לפרסם את התקנות.

אמנון כהן: היתה בקשה לשבת עם הגופים, לעשות שימוע, ולראות אלו דברים ניתן לתקן.

אמנון כהן: אני הבנתי שישבו, עשו שימוע, ותיקנו חלק מהדברים.

אמנון כהן: אנחנו נשמע את הגופים ונראה האם מה שנעשה הוא מספק?

לאה ורון: בעקבות פניות של משייטים לוועדה שאינם שייכים לגוף שייצג את המשייטים בדיון, פנינו למשרד התחבורה, והמשרד נענה לבקשתו של חבר הכנסת משה כחלון שלא לפרסם את התקנות, ולבחון את הטענות של המשייטים.

לאה ורון: לאחר שבחנו במשרד התחבורה את הטענות בכתב, הם מצאו לנכון לזמן את המשייטים גם לפגישה או לשימוע בעל-פה.

לאה ורון: הנוסח שמונח על שולחן הוועדה הוא הנוסח שמשרד התחבורה העביר בעקבות השיחות והדיונים שהיו להם עם נציגי המשייטים.

לאה ורון: בשלב הראשון צריך לבקש בקשה לדיון מחדש, ולאשר את הדיון מחדש.

אמנון כהן: אנחנו ביקשנו מחברי הכנסת בקשה לדיון מחדש.

אמנון כהן: אנחנו מצביעים עבור זה, ואנחנו מאשרים ופותחים את הדיון מחדש.

אמנון כהן: אנחנו נבקש מנציגי משרד התחבורה להסביר לנו במאקרו מה התקנות הולכות להסדיר, מה היה המצב עד היום, ומה יהיה בעתיד.

אמנון כהן: וכן, מהיכן נלקח כל התיקונים שקשורים לבטיחות, ולמה?

אריה רונה: נמצא פה מר עמוס נוימן שאחראי על הנושא אצלנו במשרד, נמצאת כאן גם עו"ד רננה שחר, וכן בני רוז'נסקי שהוא מפקח רדיו ואלקטרוניקה שלנו.

אריה רונה: הנושא הוא בטיחותי טכני נקי.

אריה רונה: למזלנו, אין כאן אבדות בכמות שיש בכבישים.

אריה רונה: התקנות באו בעקבות מצב משפטי שעו"ד שחר תסביר אותו.

אריה רונה: למעשה, הן היו מעוגנות במכשיר משפטי שנקרא הודעות לימאים, שהוא מכשיר משפטי שהוא פחות חזק מתקנה וחקיקה.

אריה רונה: לכן, אנחנו רוצים לעגן את זה בחקיקה, זה גם נכון שזה יהיה כך.

אריה רונה: כמובן שאני לא אתן פה הרצאה על נושא בטיחות השייט.

אריה רונה: במקרה של אובדן בים, המדינה משקיעה מאמצים ומשאבים אין סופיים.

אריה רונה: אין הבדל בין אובדן של אוניית סוחר שיש בה 15 - 16 איש, לאובדן של כלי שייט קטן שיש בו 4 -5 איש.

אריה רונה: המאמצים לחיפוש, הצלה, איתור, הם מאמצים קשים ואין סופיים שעולים למדינה מיליונים כבדים.

אריה רונה: בדרך כלל, הם נעשים באמצעות חיל האוויר וחיל הים.

אריה רונה: ביקשתי מנציג חיל הים להגיע לכאן, אבל לשכת הרמטכ"ל לא אישרה את השתתפותו.

אריה רונה: להבנתי, ישנו נוהל בצה"ל לפיו הם לא יכולים לבוא סתם כך על דעתם עצמם.

אריה רונה: מכל מקום, חיל הים הוא הזרוע היחידה שיש לנו להיעזר במקרים של חיפושים אחרי כלי שייט שאבד איתו הקשר, מלבד משטרת ישראל שיש לה כלים יותר קטנים.

אבשלום וילן: מה פתאום לשכת הרמטכ"ל לא מאשרת הזמנת אנשים?

אריה רונה: אני לא יודע.

אריה רונה: אני עזבתי את צה"ל מזמן, ואני לא מדבר בשם צה"ל.

אמנון כהן: כמה מקרים כאלו היו בעשר השנים האחרונות?

אריה רונה: היו לא מעט מקרים כאלה.

אריה רונה: אובדן קשר הוא עניין תדיר, הוא קורה הרבה מאוד פעמים.

אריה רונה: נעביר לוועדה סטטיסטיקה.

אריה רונה: אנחנו אלה שמקבלים את הטלפונים בלילה.

אריה רונה: אנחנו הקמנו ברשות הנמלים והספנות חדר מצב שאנחנו הולכים לשדרג אותו למרכז הצלה ותיאום, ברמה מקצועית הכי גבוהה שיש.

אריה רונה: אנחנו מבטלים את תחנת החוף, ומעלים את רמת המיכשור שם.

אריה רונה: אנחנו לא נוכל לדבר עם כלי שייט שלא יהיו מצוידים במכשירים תואמים את מה שיש לנו, ולא נוכל לחזור לטכנולוגיות של שנות השישים.

אריה רונה: מייד בני רוז'נסקי יסקור בקצרה את המכשירים שיש בהצלה, ומהי המדיניות של ארגון הספנות הבין-לאומי.

אריה רונה: לכן, אנחנו חייבים להתקדם על הטכנולוגיה.

אריה רונה: יש מספר מכשירים שישנם כבר מזמן בתעופה האזרחית.

אריה רונה: אין ויכוח על זה שכל מטוס הכי קטן יש לו IFF שאפשר לזהות מי הוא.

אריה רונה: אף אחד לא מעלה על דעתו שלמטוס לא יהיה מכשיר שמודיע מייד על המיקום שלו כשהוא הוא מתרסק.

אריה רונה: כנראה שאנשים שמפעילים את כלי שייט האלה לא חושבים שזה מספיק חשוב.

אריה רונה: זה חשוב מאוד בשביל הביטחון שלהם, זה חשוב מאוד גם כדי שלא נבזבז משאבים אין-סופיים ומיליונים כבדים בחיפושים.

אריה רונה: אני לא צריך להגיד לכם כמה עולה שעת מטוס ושעת אוניה.

אריה רונה: אנחנו עסקנו בחיפושים אחרי אוניית סוחר שהיתה מאוישת בישראלים לפני מספר שנים, וזה עלה לנו 6 מיליון דולר.

אריה רונה: למרבה הצער, בסוף מצאנו רק גופות.

אריה רונה: אני מבקש להסביר שמדובר כאן על בטיחותם של אותם אנשים שמפליגים בים, ואחריותה של המדינה למצוא אותם כאשר הם במצוקה.

אריה רונה: כמו כן, מניעת בזבוז כספים אדירים כאשר ישנה איזשהי תקלה.

רננה שחר: אני רוצה לחלק את ההסבר שלי לשני חלקים.

רננה שחר: מר אריה רונה התמקד בנושא ציוד הקשר כנגזר או לא כנגזר מהמעבר משיטת הקשר המצוקה הימית העולמית.

רננה שחר: זה פחות או יותר שלושה פריטים מתוך כ-50 פריטים שיש בתקנות האלה.

רננה שחר: התקנות כוללות כל מיני סוגים של ציוד בטיחות שהם היו במתכונת של הודעה לימאים.

רננה שחר: לפי הדין, כשירות שייט של כלי שייט היא שהוא יהיה מצויד בכל הציוד, המכשירים, המתקנים, אביזרים, ובאמצעי הצלה די הצורך, המתאימים לשירות שבו הוא משמש או עתיד לשמש בהתאם לצורכי השייט, והם במצב תקין.

רננה שחר: בשנת 1998 היה מחקר לגבי ציוד הצלה לכלי שייט קטנים, ואז תקן ציוד הבטיחות פורסם על-ידי ממונה כלי שייט קטנים.

רננה שחר: מפקח כלי שייט היה עושה בדיקת רישוי תקופתית לכלי שייט.

רננה שחר: זה התנהל בצורה הזאת במשך שנים עד 2007.

אמנון כהן: למה אתם מביאים את זה עכשיו בתקנות?

רננה שחר: היה בג"ץ שתקף הודעה לימאים אחרת, לא את זאת.

רננה שחר: אנחנו בחנו את זה מחדש, ושאלנו האם ההוראות האלה הן בנות פועל תחיקתי או לא.

רננה שחר: הגענו למסקנה שכן.

רננה שחר: לכן, אנחנו מבקשים לעגן את זה.

רננה שחר: מבחינתנו, גם ההודעה עד עכשיו חייבה.

אבשלום וילן: מה המשמעות הכספית?

רננה שחר: 95% מהציוד שמדובר פה, הספינות מצוידות במשך הרבה שנים.

רננה שחר: יכול להיות שיהיו טענות אחרות לגבי זה.

רננה שחר: לגבי מיכשור הקשר החדש שדורשים - זה משהו אחר.

אמנון כהן: אני רוצה להבין מה הנחיצות של הדבר הזה?

אמנון כהן: יש הרי הבדל בין כלי השייט השונים.

אמנון כהן: יש כלי שייט פרטיים שמיועדים לשייט משפחתי והם בגדר תחביב, ויש כלי שייט מסחריים שהם יותר גדולים.

אמנון כהן: ישנם כלי שייט שטווח ההפלגה שלהם הוא יותר רחוק מכלי שייט אחרים.

אמנון כהן: ההשקעה שמשקיע כלי שייט מסחרי בציוד הזה היא שונה מההשקעה שמשקיע כלי שייט קטן.

אמנון כהן: האם אתם חשבתם על הדברים האלה?

קריאה: ודאי.

עמוס נוימן: ב-1997 נעשתה עבודה על-ידי מכון מסוים מטעם אוניברסיטת חיפה, בהזמנה שלנו.

עמוס נוימן: ב-1998 הם פרסמו את העבודה שלהם.

עמוס נוימן: העבודה שלהם מתבססת על מה שקורה בחלק ממדינות העולם, והיא מתבססת על ועדה של מומחים.

עמוס נוימן: בסופו של דבר, הם בנו כאן איזשהו מפרט טכני שנדרש לכלי שייט קטנים.

עמוס נוימן: המלצות הוועדה הזאת התקבלו על-ידי מינהל הספנות דאז, ופורסמו בעזרת החוברת: "כלי שייט קטנים – תקן ציוד בטיחות".

עמוס נוימן: המסמך הזה פורסם בגרסה אחת כבר ב-1998.

עמוס נוימן: זוהי גרסה מתוקנת שפרטה את זה לפרטים.

אמנון כהן: מה ההבדל בין הגרסה הזאת לחדשה?

עמוס נוימן: ההבדל הוא בציוד הקשר הנוסף שנדרש כתוצאה מזה שיש שינוי בשיטה.

אמנון כהן: מהי העלות שלו?

עמוס נוימן: העלות של מכשיר הקשר למיטב ידיעתנו היא בין 110 דולר בחו"ל עד 500 דולר.

עמוס נוימן: זוהי הוצאה חד- פעמית.

עמוס נוימן: המכשיר הממוצע עולה בסביבות 150 – 160 דולר.

אלכסנדר קיסרי: עמוס, בחייך! יש לכם אחריות להגיד את כל המידע.

דוד טל: אני חושב שמר קיסרי צודק.

דוד טל: מר קיסרי העיר הערה נכונה כי האנשים שנמצאים פה צריכים לפרוס בפנינו את כל הנתונים, כי אנחנו אמורים לקבל החלטה נכונה.

עמוס נוימן: עו"ד קיסרי העלה את העובדה שזה גם מחייב איזשהי הסמכה להפעיל את אותו ציוד.

עמוס נוימן: ניתן לגשת לבחינה כאשר לומדים באופן עצמאי.

עמוס נוימן: אין חובה ללכת לאף קורס.

עמוס נוימן: אגרת בחינה היא כ-150 שקלים.

עמוס נוימן: הפעלת מכשיר קשר לפי חוק בזק-משרד התקשורת, מחייבת בהסמכה.

עמוס נוימן: לא ניתן לתת למישהו מכשיר קשר מבלי שהוא יהיה מוסמך להפעיל אותו.

עמוס נוימן: אבל, זה לא נושא שאנחנו אחראים עליו, אלא זוהי אחריות משרד התקשורת.

עמוס נוימן: ציוד נוסף שאנחנו דרשנו הוא מכשיר E.P.I.R.B, שזה למעשה אלומת ביות שמשודרת מאתר מצוקה.

עמוס נוימן: המכשיר הזה הוא חיוני לאיתור כלי השייט שנמצא במצוקה בלב ים.

עמוס נוימן: עלותו היא בין 600 ל-2,000 דולר.

ניר ימין: זה משהו שבתקנות הנוכחיות אתם שינתם את זה רק למי שמפליג מחוץ למים של מדינת ישראל.

עמוס נוימן: רק למי שמפליג מחוץ למי חופין, ושהוא למעשה נמצא מחוץ לתחום מדינת ישראל.

עמוס נוימן: למעשה, זהו הציוד הנוסף שדרשנו כתוצאה משיטת המצוקה.

עמוס נוימן: היה גם מכשיר נוסף שאנחנו ויתרנו עליו לאחר שישבנו עם המשיטים, כי ראינו שהצורך בו הוא פחות, והיינו צריכים לקבל גם את דעתם בעניין.

עמוס נוימן: אנחנו ויתרנו על הנווטקס.

בני רוז'נסקי: מאז 1999 ארגון הספנות הבין-לאומי החליט לשכלל את שיטת המצוקה שהיתה נהוגה עד אז.

בני רוז'נסקי: מאז טביעת הטיטאניק ב-1912 ארגון הספנות העולמי עובד על נושא הצלת חיים בים.

בני רוז'נסקי: בסוף שנות השמונים החליטו שהשיטה שבה אלחוטנים יושבים ומאזינים לקשר היא לא כל כך יעילה כי בכל זאת בני אדם לא תמיד ערניים, והם לא תמיד מסוגלים לקלוט מה שעושה האלקטרוניקה.

בני רוז'נסקי: לכן, ארגון הספנות העולמי יצא עם שיטת ה-D.S.C שבה יש מכשיר אלקטרוני כמו ביפר, וכאשר כלי שייט נמצא במצוקה הוא לוחץ על כפתור ואז כל כלי השייט באזור מתקבל אצלם גם שם כלי השייט שנמצא במצוקה, וגם המיקום שלו.

בני רוז'נסקי: גם אם לא הייתי ליד מכשיר הקשר באותו הרגע, הוא יזמזם לי כל הזמן, ויצפצף.

בני רוז'נסקי: הוא לא יעזוב אותי עד אשר אני לא אגש אליו ואקרא את המיקום.

בני רוז'נסקי: מעבר לזה, טווח המדיה הזאת הוא יותר גדול מטווח של דיבור.

בני רוז'נסקי: זהו המכשיר D.S.C שאנחנו מבקשים להוסיף לכל כלי שייט.

דוד טל: לאיזה טווח זה מגיע?

בני רוז'נסקי: זה מגיע ל-30 עד 40 מייל.

לאה ורון: כמה עולה ספינה קטנה שמשייטת?

בני רוז'נסקי: בין 30 ל-200 אלף דולר.

בני רוז'נסקי: דרך אגב, התקן האירופאי אומר שמשנת 2000 אסור למכור שום מכשיר קשר שלא יכלול בפנים D.S.C.

בני רוז'נסקי: זוהי עבירה על החוק.

אבשלום וילן: האם גם לאוניות קטנות או רק מעל ל-300 טון?

בני רוז'נסקי: כל האוניות, גם לאוניות קטנות.

בני רוז'נסקי: בכלל, לפי החוק באירופה אסור למכור מכשיר קשר שלא יכלול בפנים D.S.C משנת 2000.

אבשלום וילן: אני שאלתי לגבי חובת ההצטיידות בעולם.

אלכסנדר קיסרי: היא לא חלה מתחת ל-300 טון.

בני רוז'נסקי: מכשיר נוסף הוא מכשיר ה-E.

בני רוז'נסקי: P.I.R.B שהוזכר קודם.

בני רוז'נסקי: זוהי מערכת לוויינים שהרוסים יחד עם האמריקאים בשלהי המלחמה הקרה הוציאו לאוויר כמעשה הומניטארי למען העולם.

בני רוז'נסקי: זוהי מערכת לוויינים שהיא כולה מיועדת לאיתור וגילוי של אנשים, כלים, מטוסים, שהלכו לאיבוד.

בני רוז'נסקי: המכשיר הזה בלחיצת כפתור נותן את המיקום.

בני רוז'נסקי: קודם כל, הוא מודיע מיידית שיש כלי במצוקה, ואז כבר אפשר להיערך.

בני רוז'נסקי: בין מספר דקות למקסימום עד שעה וחצי, מאתרים בדיוק את המיקום.

בני רוז'נסקי: מר אריה רונה הזכיר כי עלות החיפוש היא עלות כבדה מאוד על כל ארגוני חיפוש וההצלה בעולם.

בני רוז'נסקי: ארגון הספנות הבין-לאומי פנה למדינות כבר מ-1997, וביקש שיעבירו חקיקה מקומית שתחייב את השימוש ב-V.H.F עם D.S.C, לכלים שהם לא כלי אמנה, מפני שכל הכלים מעל 300 טון וכל ספינות הנוסעים, לא משנה מה הגודל שלהם, מבפברואר 99 מצוידות בכל הציוד הזה ועוד הרבה ציוד כחובה.

בני רוז'נסקי: לגבי ה-E.P.I.R.B - יש מדינות שכן עשו חקיקה בנושא הזה, ואני אזכיר את יפן, אוסטרליה, ספרד, איטליה, יון.

בני רוז'נסקי: כל המדינות האלה החליטו שכל הכלים שיוצאים לים הפתוח, יהיו מצוידים ב-E.P.I.R.B.

בני רוז'נסקי: גם אנחנו לא דורשים את זה מכלים שמפליגים פה - - -

אבשלום וילן: מה עם ספינות דייגים?

בני רוז'נסקי: לא הוצאתי את זה, אבל המון מדינות מחייבים דייגים.

אבשלום וילן: אני רוצה להבין את הסיסטם שלכם.

אבשלום וילן: גולש רוח לא צריך את זה.

אבשלום וילן: מאיזה רמה מסוימת צריך את המכשור?

בני רוז'נסקי: מי שיוצא מעבר לטווח הקשר שלנו, ויש סיכוי שלא נוכל ליצור איתו קשר ולהציל אותו.

רננה שחר: זה ה-E.P.I.R.B.

רננה שחר: ה-D.S.C - כל מי שיש לו מכשיר קשר.

אלחנן גלזר: אני מבין מהשייטים שהם כולם בעד בטיחות, וכמובן שגם אני לא אהיה נגד בטיחות.

אלחנן גלזר: הוויכוח היחידי הוא לגבי טווח היציאה - מעבר למים הטריטוריאליים.

אלחנן גלזר: שם אין שום ספק שצריכים את כל המיכשור הבטיחותי הזה.

אלחנן גלזר: הוויכוח היחיד שיש לשייטים הוא בנוגע לכל השיוט שנעשה לשם תחביב שנערך פה בתוך המים הטריטוריאליים.

אלחנן גלזר: שם לא צריכים מכשירים שהתדר שלהם יקיף את כל העולם.

אלחנן גלזר: במקרה כזה, אפשר לראות אפילו בעזרת הראייה אם מישהו נמצא במצוקה.

אילן מאירסון: לא מדויק.

אילן מאירסון: יש גם השגות לגבי התחום שמעבר למים הטריטוריאליים.

אלחנן גלזר: אם הבעיה הזאת תיפתר, אז רוב הבעיה כבר לא קיימת, אלא אם כן השייטים יציגו דעה אחרת.

חנן דרור: אני שייט מגיל שמונה, ואני חובב רדיו.

חנן דרור: אני גם אלקטרונאי, עבדתי בתדיראן תקשורת כארבעים שנה.

חנן דרור: עבדתי בחברה שמתקנת את המכשירים בים, כך שאני מבין בקשר.

חנן דרור: קודם כל, יש לנו בעיה עם הסירות הקטנות משום שגם שם רוצים לשים מכשיר.

חנן דרור: סירה קטנה שגם רוצים להגביל אותה עד 4 מייל, לא צריכה מכשיר קשר.

עמוס נוימן: לא דרשנו את זה.

חנן דרור: עד 4 מייל הם לא דורשים.

חנן דרור: אני מדבר על העניין בכלל של מכשיר קשר.

אבשלום וילן: שלא נתבלבל, מדובר במייל ימי.

חנן דרור: מייל ימי.

חנן דרור: אני טוען שבטווח של עד 10 מייל, לא צריכים את המכשיר עם ה-D.S.C.

חנן דרור: ממילא במשך הזמן ייכנסו מכשירים עם D.S.C, ומי שיקנה - יקנה.

חנן דרור: אבל, לא צריכים להטיל חובה על סירה כזאת לקנות מכשיר קשר, בזמן שגם בטסט הם מבקשים מכשיר טלפון.

חנן דרור: אז או זה, או זה.

חנן דרור: ה-E.P.I.R.B הוא מכשיר מאוד יקר.

אמנון כהן: זה לא לכולם, אלא לאלה שעוזבים את גבולות המדינה.

אבשלום וילן: אבל, זה מעל 12 מייל.

אמנון כהן: אנחנו נתחיל לקרוא את התקנות.

אמנון כהן: אתם תעירו את ההערות שלכם במקום שבו אתם חושבים שישנה פגיעה.

אמנון כהן: אנחנו נדון בבעיה, נטפל בה, ונתקדם הלאה.

אמנון כהן: אם הגענו להבנות לגבי התקנה, אנחנו נצביע עליה ונאשר אותה.

אמנון כהן: אם לא נגיע להסכמות, נחליט מה לעשות.

אבשלום וילן: לפני שאנחנו מתחילים לקרוא, אני רוצה לדעת מאנשי משרד התחבורה האם הבנו נכון.

אבשלום וילן: עד לא צריך כלום.

אבשלום וילן: עד צריך את המכשיר החדש שיש בתקן, שהוא בערך כ-150 דולר.

אבשלום וילן: מעל 12 מייל צריך את המכשיר היותר מתוחכם של 1,000 דולר.

רננה שחר: או טלפון לווייני.

אבשלום וילן: או טלפון לווייני.

אבשלום וילן: כלומר, או זה או זה.

רון שלם: ישנם אזורים לאורך חופי המים הישראליים שהם מוגבלים ואסורים לשייט ברוב ימות השבוע.

רון שלם: מדובר בעיקר באזור פלמחים, ובאזור עתלית.

רון שלם: ישנם שם אימונים צבאיים, וצה"ל סוגר את האזור.

רון שלם: שם אתה נאלץ להתרחק מהחוף מעל 4 מייל, ואתה מתרחק עד כדי 8 מייל.

רון שלם: יש פה בעיה.

רון שלם: מה עם אותה סירה שמותר לה לשוט עד 4 מייל ללא ציוד, ופה היא נאלצת לעבור את הקטע הזה?

אבשלום וילן: אנחנו לא בבית משפט, מה זה רלוונטי?

אבשלום וילן: זה לא רלוונטי.

רון שלם: זה בדיוק רלוונטי.

רון שלם: הסירה הזאת רשאית, והיא לא מוגבלת ברישיונה.

רון שלם: היא רשאית לנסוע לכל אורך חופי המים הישראליים במרחק 4 מייל.

רון שלם: אם סוגרים לה קטע מסוים, היא לא יכולה להמשיך בו והיא צריכה לעקוף.

אבשלום וילן: ברגע שהיא הגיעה ל-8 מייל היא צריכה מכשיר קשר למקרה וחס וחלילה קורה אסון.

רון שלם: זאת בדיוק הכבילה שלנו.

רון שלם: או שייקבע בתקנות בצורה כזאת שכשהיא מגיעה לגבול הזה היא רשאית להתרחק מאותו גבול כאילו הוא קו החוף, לעוד 4 מייל, ואז יישמר העיקרון, אין שום בעיה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לקריאת התקנות, אנחנו ניתן לכם להעיר את הערותיכם תוך כדי הקריאה.

אמנון כהן: גברתי היועצת המשפטית, בבקשה תתחילי לקרוא.

אמנון כהן: אני רוצה להגיע איתכם להבנות.

רננה שחר: ( קוראת את תקנות הנמלים (בטיחות השייט)(תיקון מס' 2), התשס"ז-2007.

לאה ורון: אני מבינה שלא היה בתקנה 1 שום שינוי בנושא ההגדרות.

רננה שחר: לא.

לאה ורון: אשר על כן, אפשר לבקש מיושב הראש לאשרר את זה מחדש, אלא אם כן יש למישהו הערות.

לאה ורון: אני מניחה שלא.

אמנון כהן: עו"ד שחר, אני מבקש שתאמרי לנו היכן יש שינויים כדי שנוכל להתייחס אליהם, והיכן אין שינויים.

רננה שחר: בתקנה 2 היו שינויים.

אמנון כהן: לא היו שינויים בתקנה מס' 1, וכנראה שלא היו שם בעיות.

אמנון כהן: אם אין לכם הסתייגות לתקנה מס' 1, אנחנו נאשר אותה בינתיים.

קריאות: אין בעיות.

אמנון כהן: חבר הכנסת, אנחנו מצביעים על תקנה מס' 1.

אמנון כהן: אישרנו את תקנה מס' 1.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לתקנה מס' 2.

רננה שחר: ( קוראת את תקנה מס' 2. ) בתקנה מס' 2 היה שינוי.

רננה שחר: הנוסח החדש: ... ובהפלגה אל מחוץ למימי החופין, היא מצוידת גם בציוד הקבוע בתקנה 13א(1) ו-(2).

איזי סויסה: מינהל הספנות כבר היה כאן בוועדת הכלכלה לאישור התקנות.

אמנון כהן: האם אתם הייתם בדיון הקודם?

איזי סויסה: אנחנו לא היינו בדיון הקודם, לא זומנו.

איזי סויסה: אבל, ישבו איתנו.

איזי סויסה: אנחנו רוצים להודות להם על זה שבכלל הסכימו לדון איתנו על הדברים.

אמנון כהן: תודו גם ליושב ראש ועדת הכלכלה שביקש להחזיר את הנושא, ולקיים דיונים.

איזי סויסה: אנחנו דנו איתם על הפרטים, בעיקר על הדברים שאנחנו חלוקים עליהם.

איזי סויסה: הצענו להם איזשהי הצעה שאנחנו חושבים שהיא יכולה להיות מתאימה לקהל השייטים הישראלי.

איזי סויסה: לצערנו, אנחנו רואים שהגיע לפה מסמך שהוא לא משקף את הסיכומים ביננו.

איזי סויסה: אני רוצה שתבינו את המשמעות של התקנות שבאו לפה בוועדה הקודמת ואושרו.

איזי סויסה: המשמעות שלהן היתה אלפי דולרים, מעל 5,000 דולר, לכל סירה במדינת ישראל.

איזי סויסה: זאת היתה המשמעות של התקנות שאושרו בפעם הקודמת בישיבה כאן.

אמנון כהן: תיקנתם את זה.

איזי סויסה: תיקנו את זה, ותודה רבה לכם.

איזי סויסה: אבל, אני רוצה שתבינו שהרגישות של ציבור השייטים לעניין הכספי היא מאוד בעייתית, ועל כך התקבצו כאן כל כך הרבה אנשים מכל מיני גורמים בארץ שבאו להלין, ובאו לבקש את תמיכתכם בעניין.

איזי סויסה: עד כאן לעניין התנהלות בעניין הזה של התקנות.

איזי סויסה: שנית, היתה עצומה שחתמו עליה למעלה מ-500 שייטים, נגד התקנות האלה.

איזי סויסה: העצומה הזאת גם הועברה אליכם, וגם אליהם.

איזי סויסה: לעניין הטכני - לדעתנו, אין פה עניין של בטיחות.

איזי סויסה: אני לא יודע אם אתם מעוניינים שניכנס לפרטים, אבל אין כאן שום תמיכה בעניין של בטיחות לעניות דעתנו.

איזי סויסה: אין כאן שום עניין של טכנולוגיה מחייבת.

איזי סויסה: הטכנולוגיה הקיימת היום בסירות היא טכנולוגיה שמוכיחה את עצמה שנים על גבי שנים במדינת ישראל, ובעולם כולו.

איזי סויסה: התקנות האלה של ה-D.S.C שמבוססות בארץ - התחילו את הרעיון הזה כבר לפני כמה שנים.

איזי סויסה: אנחנו יודעים שהרעיון מתגבש במינהל הספנות.

איזי סויסה: כולנו חברים, ואנחנו מכירים ומעורבים.

איזי סויסה: זה הכול מבוסס על תקנה שבאה בהתאחדות הבין-לאומית (IMO), שהיתה איזשהי הצעה לבטל את האזנה לערוץ 16.

איזי סויסה: ערוץ 16 הוא ערוץ שבו מאזינים בדרך כלל כלי שייט שמפליגים בים ב-V.H.F.

איזי סויסה: זה ערוץ חירום.

איזי סויסה: היתה איזשהי המלצה לבטל את חובת האזנה ב-16, בתנאי שעוברים ל-D.S.C שהוא כמו ה-S,M.S בפלאפון.

איזי סויסה: זהו מכשיר דיגיטאלי ששולח הודעה כתובה.

איזי סויסה: במקום לדבר, נשלחת הודעה אלקטרונית.

איזי סויסה: הוצע שאם יש את הדבר הזה אז מבטלים את החובה להאזין ב-16.

איזי סויסה: יצאה הנחיה חד-משמעית מ-IMO, שבוטל הביטול.

רננה שחר: לא נכון.

איזי סויסה: הנה בבקשה, יש לנו נייר ואנחנו יכולים לתת לכם אותו, ואני אבקש מאילן מאירסון להעביר אותו ליושב ראש הוועדה.

איזי סויסה: בנייר הזה כתוב במפורש שיש חובה להאזין לערוץ 16, מה שאומר שכל העניין הזה של ה-D.S.C בטל מיסודו - יש חובה להאזין.

איזי סויסה: יש לנו פה מפה ואני מבקש להעביר גם אותה לכבוד היושב ראש.

איזי סויסה: במפה הזאת יש ציור של הים התיכון שהוא הים הכי רחוק שאליו מפליגים שייטים בישראל.

אריה רונה: גם לא נכון.

קריאות: כן נכון.

איזי סויסה: סלח לי, אני שייט כבר 40 שנה, ולא הפלגתי מחוץ לים התיכון.

איזי סויסה: בים התיכון רוב האזורים שבהם אתה מפליג הם בכיסוי של תחנות קשר מהחוף.

איזי סויסה: התחנות האלה בהאזנה 24 שעות בחובה.

איזי סויסה: גם למדינת ישראל יש תחנה כזאת.

איזי סויסה: אריה רונה ראש רספ"ן הודיע שהם הולכים אפילו לשדרג את התחנה הזאת - -

אריה רונה: לא, אבל, ב-D.S.C.

איזי סויסה: - - מה שיגדיל את טווח האזנה במדינת ישראל.

אריה רונה: אם דיברתי דברים לא נכונים צריך לפטר אותי.

קריאה: אולי הדברים לא היו מעודכנים.

אריה רונה: האם אני לא מעודכן?

איזי סויסה: שטחי ההאזנה שמחויבים גם במדינת ישראל וגם במרבית מדינות הים התיכון, מכסים את כל אזורי ההפלגה שאנשים מפליגים עם מכשיר הקשר הטוב והאמין שנמצא אצלנו היום.

אמנון כהן: באיזה מכשיר מדובר?

איזי סויסה: ה-V.H.F 16 נמצא בכל סירה היום.

איזי סויסה: אני מקבל את מה שהוא אמר שיש באמת איסור באירופה למכור מכשירים כאלה.

איזי סויסה: הוא אמר במילים שלו שככה בכל מדינות אירופה.

איזי סויסה: דרך אגב, לא רק באירופה אלא בכל העולם שזאת הדרך שיעברו ל-D.S.C.

איזי סויסה: הדרך שיעברו ל-D.S.C היא דרך של הטמעת המכשירים האלה בתהליך הרגיל.

איזי סויסה: כל אחד מחליף את המכשיר שלו כשהמכשיר שלו מתקלקל, ואין לו ברירה והוא חייב לקנות את המכשיר הזה.

איזי סויסה: למה אנחנו צריכים היום לחייב אנשים להוציא אלפי דולרים על מכשיר שאין בו שום צורך?

אמנון כהן: תודה, אני הבנתי את הסוגיה.

אמנון כהן: העולם הוא דינאמי ומתקדם, והוא הופך להיות דיגיטאלי.

אמנון כהן: ראו מה קורה עם הרדיו ברכב.

אמנון כהן: זה נכון שעדיף לנו להישאר עם האנלוגי, אבל ישנה בעיה כאשר אתה עובר מאזור לאזור, ולכן רוצים לשדרג את הדברים.

אמנון כהן: אני חושב שאולי צריך לתת תקופת מעבר.

אמנון כהן: מכל מקום, אנחנו צריכים להסתכל קדימה, ולהיכנס לאט לאט לנושא הדיגיטאלי.

אמנון כהן: אני מבין שנושא ערוץ 16 - החירום, הולך להיעלם לאט לאט.

קריאות: לא, לא.

אמנון כהן: אם הנושא הזה עדיין קיים, אפשר ללכת לתהליך של הטמעה הדרגתי.

אמנון כהן: גם את הרדיו הדיגיטאלי אנחנו עושים בהדרגה, ותוך כדי עבודה בשיתוף פעולה.

אמנון כהן: תוך כמה שנים ייכנס לשוק הנושא הדיגיטאלי.

אמנון כהן: אנחנו נרצה ללמוד את הנושא הזה בתיאום עם המשרדים.

אמנון כהן: אני מבקש שתאמרו לי האם תקנה מס' 2 היא עד כדי כך מהותית כך שאי אפשר לאשר אותה?

אמנון כהן: האם תקנה מס' 2 מפריעה למישהו?

אלכסנדר קיסרי: כן.

אמנון כהן: אנחנו חברי ועדת הכלכלה, לא בקיאים בתחום הזה לעומקו.

אמנון כהן: אנחנו שומעים את אנשי המקצוע, ואנחנו בדרך כלל סומכים עליהם.

אלכסנדר קיסרי: זו בדיוק הבעיה.

אמנון כהן: לכן, אנחנו תמיד אוהבים לשמוע את הגופים שנפגעים מהדבר או את הגופים שצריכים לעמוד במטלות שהתקנות האלה מטילות.

אמנון כהן: גם משרדי הממשלה עושים בחינות עולמיות, ובחינות כלכליות.

אמנון כהן: הכסף הוא לא הדבר שחשוב לי כאן, אלא חשוב לי העניין הבטיחותי.

אמנון כהן: אני לא רוצה לראות מצב שבו סירה תקלע למצוקה ולא תוכל לבקש עזרה מפני שהציוד הזה לא נמצא ברשותה.

אמנון כהן: כאיש ציבור וכחבר כנסת, אני לא רוצה להיות בקטע הזה, אני רוצה לדעת שאני מציל חיים.

אמנון כהן: לא הכול כסף.

אמנון כהן: יכול להיות שהבן שלך שהוא לא כל כך בקי בשייט לקח ממך את הסירה, והוא עבר את הגבול והוא נמצא במצוקה.

אמנון כהן: אומרים לך שאם הוא היה שם בסירה שלו מכשיר בעלות של 200 דולר ניתן היה להציל אותו.

אמנון כהן: הם כיסו את העניין מבחינה מקצועית, והם התייחסו למרחק מהחוף ודברים מהסוג הזה.

אמנון כהן: תבודדו קנטרנות זאת או אחרת, תחשבו על הדבר העיקרי שישנו כאן והוא הצלת חיי אדם.

אמנון כהן: זה הדבר החשוב ביותר.

אמנון כהן: אם אני מציל נפש אחת כתוצאה מזה ששילמתי 200 דולר אז הדבר הוא שווה.

אמנון כהן: תסתכלו רק על הדבר הזה.

אלכסנדר קיסרי: אדוני, אתה צודק לגמרי.

אלכסנדר קיסרי: אבל, בוא נחזיר את הדברים לפרופורציה שלהם.

אלכסנדר קיסרי: קודם כל, מדובר בעיסוק של פנאי.

אלכסנדר קיסרי: לא מדובר בביזנס, לא מדובר בכסף.

אלכסנדר קיסרי: כששאלת קודם בצדק את מנהל רספ"ן כמה מקרים היו, לא קיבלת תשובה, ואני אגיד לך למה.

אלכסנדר קיסרי: אין מידע שמאפשר להביא בפניכם את הנימוק הזה בשם הבטיחות.

אלכסנדר קיסרי: כשזרקו פה מספרים של מאות ואלפי דולרים, אני הייתי מצפה שיביאו לכם איזשהו מידע סטטיסטי שמספר המקרים בעשר השנים האחרונות של שעות החיפוש שהושקעו וכמה זה עלה.

אלכסנדר קיסרי: אי אפשר להביא דבר כזה.

גיורא קדר: אני יכול להביא את זה.

אמנון כהן: מר קיסרי, תאמר לי בבקשה במה תקנה מס' 2 מפריעה לך?

אלכסנדר קיסרי: הדיון הוא בתקנה 2 שמפנה לטבלה ששם נמצאים מכשירי הקשר שזה בעצם לב הדיון פה.

אלכסנדר קיסרי: יש עוד איזשהי בעיה שנצטרך להתעכב עליה, אבל זו באמת הבעיה.

רננה שחר: כלומר, כשנגיע לטבלה אפשר למחוק את זה, ואז זה יספק אותך.

אלכסנדר קיסרי: אם תמחקו את החובה של ה-D.S.C, אז נפתרה הבעיה.

אלכסנדר קיסרי: כלי שייט מתחת ל-300 טון - המשמעות היא לא רק יאכטות של פנאי.

אלכסנדר קיסרי: זה גם ספינות דייג, וזה גם כלי שייט קטנים.

אלכסנדר קיסרי: זה המון, המון.

אלכסנדר קיסרי: זה מאות אלפים ואולי מיליונים של כלי שייט בים - לא חייבים בציוד ובטכנולוגיה הזאת שנקראת D.S.C.

אלכסנדר קיסרי: מכל המדינות בעולם, האם ישראל חייבת להיות החלוצה של החלת החובה הזאת?

אלכסנדר קיסרי: אני רוצה שנבין שמדובר בהחלת חובה שאם הציוד הזה לא מותקן בסירה, אז היא לא מקבלת רישיונות שייט של רספ"ן.

אלכסנדר קיסרי: זאת הדרך לחייב את השייטים להתקין את זה.

אלכסנדר קיסרי: ההערה שלך היא נכונה.

אלכסנדר קיסרי: לפני 13 שנה אני הפלגתי באוקיינוס האטלנטי, ואני הצטיידתי במשואת הביות הזאת עוד לפני שמישהו בארץ חשב בכלל שאפשר לחייב לצייד.

אלכסנדר קיסרי: באנגליה כל נושא ההצטיידות הוא בכלל נושא של ביטוח.

אלכסנדר קיסרי: כלומר, אם מישהו לא מצויד אז חברת הביטוח לא תעשה לו פוליסת ביטוח.

אמנון כהן: זה דומה למה שנעשה בביטוח כלי רכב, ואז אתה נשאל אם יש לך אימובילייזר.

אלכסנדר קיסרי: בדיוק.

אלכסנדר קיסרי: לא צריך לעשות את זה דרך רגולציה.

אלכסנדר קיסרי: יושב פה גיורא קדר שיש לו אינטרס של ביטוח.

אלכסנדר קיסרי: אם הוא יחייב אותי להתקין בסירה שלי משואת ביות, ומכשיר קשר D.S.C, ונווטקס, ובלי זה הוא לא ייתן לי פוליסה, או שהוא ייתן לי הנחה תמורת ההתקנה, אז אני אחשוב אם אני רוצה להתקין.

ניר ימין: הציוד של רספ"ן הוא לא ביטוחי, אלא בטיחותי.

ניר ימין: הם טוענים שאם אתה תשוט עם הספינה הזאת מעל 4 מייל, אז זה עשוי להיות אולי מסוכן.

דוד טל: כן, אבל הוא טוען שאם הוא לא מתקין את המכשירים הללו הם לא נותנים לו אישור ורישיון.

דוד טל: אני מציע שהם יתנו לי רישיון, ואני אבטח את עצמי איך שאני ארצה מול חברת הביטוח.

רננה שחר: רישיון בא להבטיח את הכשירות לשייט של כלי השייט.

דוד טל: למען הגילוי הנאות, אני מכיר את מר רונה משכבר הימים, ואני מכיר אותו כמקצוען.

דוד טל: יש לו גם עבר מפואר על הים.

דוד טל: עם זאת, אני רוצה לפנות לאנשי משרד התחבורה.

דוד טל: רבותי, אתם מביאים לכאן בפעם השנייה את הנושא הזה.

דוד טל: זוהי לא הערה צינית, ולא קנטרנית, ואני לא רוצה להתריס כנגדכם.

דוד טל: אבל, אתם השחתתם את הזמן של הוועדה הזאת בעבר רק משום שלא ישבתם עם האנשים הללו.

דוד טל: עכשיו אתם יושבים עם האנשים הללו, ואנחנו יושבים כאן ומשחיתים את הזמן.

דוד טל: היינו יכולים לוותר על הדיון הקודם אם הייתם יושבים איתם.

דוד טל: כמו שאמר יושב הראש, אנחנו לא אנשי מקצוע.

דוד טל: אני שומע פעם ראשונה על ה-E.

דוד טל: P.I.R.B , ועל ה-D.S.C, ועל ה-V.H.F.

דוד טל: אתם מכירים את הדברים האלה יותר מאיתנו, ואנחנו יותר סומכים עליכם.

דוד טל: אבל, אם הגעתם למצב שתקנות שאישרנו אותן כאן על דעת זה שהצגתם לנו את כל מה שהצגתם לנו, ולאחר מכן אתם חוזרים בכם ובאים עם תקנות אחרות לכאן, אני חושב שיש בזה פגם.

דוד טל: זה פוגם בעבודת הוועדה הזאת.

דוד טל: ההערה הזאת שאני מציין אותה עכשיו היא נכונה לכל נושא.

דוד טל: נכון וראוי לשבת ולדון על הדברים.

דוד טל: לגופו של עניין - האם עם כל המכשירים היפים האלה אנחנו לא שמים גם חגורה וגם שלייקס, ואולי עוד משהו?

בני רוז'נסקי: זה המינימום.

אריה רונה: חבר הכנסת טל, האם אתה יודע מה קורה במדינה - שאני לא רוצה לנקוב עכשיו בשמה - כאשר נופל אדם לים?

אריה רונה: כמה זמן לדעתך מקדישים לחיפושים שם?

דוד טל: אני לא יודע.

דוד טל: אני סומך על זה שאתה יודע.

דוד טל: אבל, אם אתה יודע ואתה לא אומר לי את הנתונים כאן בוועדה, אני לעולם לא אדע.

אריה רונה: אני רוצה להגיד לך שאצלנו עד שמישהו מעיז להגיד שנגמרו החיפושים ולא מצאנו את האדם, לקיחת האחריות היא כל כך כבדה שאני מתפלל לאלוהים שאני לא אהיה זה שצריך לקבל את האחריות הזאת.

אריה רונה: זה לא כל כך פשוט.

אריה רונה: בהרבה מקומות יוצאים ידי חובה בזה שעושים חיפוש בים במספר שעות, ובזה נגמר העניין.

אריה רונה: אנחנו לפעמים נאלצים להכניס את חדר המצב לכוננות ולהתחיל תהליך, ומתחילים לבזבז כספים.

אריה רונה: זה לא כל כך פשוט לעשות את זה.

דוד טל: אתה יודע למה זה לא מסתדר לי עכשיו?

דוד טל: מפני שעכשיו יוצא כאילו אתה התפשרת איתם.

דוד טל: אחרי שישבת איתם - התפשרת איתם.

אריה רונה: לא התפשרתי.

דוד טל: אז בוא נשאיר את התקנות הקודמות.

אריה רונה: קודם כל, על מכשירי הקשר שאנחנו מדברים לא התפשרנו.

אריה רונה: היו שם כל מיני רשימות.

אריה רונה: על ה-E.P.I.R.B אמרנו: בסדר, תתחילו את זה רק במסע בין-לאומי.

אריה רונה: המפות שהם מציגים זה דווקא המפות של ה-D.S.C.

אריה רונה: דרך אגב, קל לי מאוד שלא יהיה - שתחליטו שזה לא תקף.

אריה רונה: אני מסיר את האחריות מעל עצמי.

אמנון כהן: אני מעוניין לשמוע עכשיו את נציג חברת הביטוח.

גיורא קדר: לגבי הסטטיסטיקה, ואם מישהו רוצה לדעת מה קרה - אנחנו הבאנו לפה מחשב נייד, ובנייר העמדה הבאנו כמה דוגמאות.

אמנון כהן: מה קרה בעשר השנים האחרונות?

גיורא קדר: אני לא הולך כל כך רחוק כי ההתפתחות בארץ היא מאוד דינאמית.

גיורא קדר: שלוש-ארבע השנים האחרונות הן לא דומות למה שהיה לפני 10 שנים.

גיורא קדר: זה לא אומר כלום, חבל על הזמן.

גיורא קדר: הבאתי מסמך שנתתי אותו לחברי הכנסת.

לאה ורון: האם אפשר גם שתיתן אותו למזכירות הוועדה?

גיורא קדר: בוודאי.

גיורא קדר: גברת ורון, כל הנתונים הללו נמצאים באתר האינטרנט שלנו.

גיורא קדר: אפשר להיכנס ולראות את כל המקרים שהגיעו אלינו.

גיורא קדר: זה הולך לפי שנים אחורנית.

גיורא קדר: זה לא כל המקרים, אבל זה חלקם הגדול.

גיורא קדר: יש לנו מוקד חירום שעובד 24 שעות, והוא מקבל פניות גם מחוץ לארץ.

אריה רונה: לנו יש, תחנת החירום עובדת 24 שעות.

אמנון כהן: האם אתם עובדים יחד?

אריה רונה: איך לא ניעזר אם קרתה תקלה?

גיורא קדר: יש שיתוף פעולה.

אמנון כהן: האם אתם חברת ביטוח בלעדית?

גיורא קדר: אנחנו לא חברת הביטוח בלעדית.

גיורא קדר: יש הרבה חברות ביטוח.

גיורא קדר: בארץ פועלות גם חברות ביטוח מהעולם.

גיורא קדר: אני מדבר בשם עצמי, נקודה.

גיורא קדר: אני לא מייצג אף אחד.

גיורא קדר: אם מדברים על בעיה כזאת או אחרת שהיא מעבר למים הטריטוריאליים - בממוצע בקיץ פעם בחודש אם הולכים אחורנית, וזה הרבה.

גיורא קדר: פעם בחודש יש לנו קריאה של אנשים שנמצאים במצוקה.

קריאה: כל הסיפור הזה הוא רק מטביעה אחת במרוקו לפני שנתיים.

גיורא קדר: בנייר אנחנו דוגמאות על מה מדברים פה, תקרא לזה דוגמאות קיצוניות.

לאה ורון: כלומר, אתם נדרשים פעם בחודש לענות למצוקה של משייט זה או אחר.

גיורא קדר: מצוקה שמתייחסת לנושא שכרגע דנו פה – מכשירי הקשר, וכן הלאה.

גיורא קדר: מצוקה שיכולה להתפתח למצוקת חיים.

עזריאל רהב: לא, יש הגדרה בחוק למצוקת חיים.

אמנון כהן: האם התקנות הן סבירות מבחינתכם?

גיורא קדר: זה סביר, אין לנו בעיה עם הנושאים האלו.

גיורא קדר: אני בהחלט חושב שבנושא ה-D.S.C העניין שאתה ציינת הוא מקובל עליי לגמרי.

גיורא קדר: כלומר, לתת לעניין הזה שהות.

גיורא קדר: יש פה חשש שאני חייב להדגיש אותו שבניגוד למה שאמרו פה שבאירופה לא מייצרים היום מכשירים שאין להם D.S.C, עלול להיות מצב שבמידה ופה בארץ יקנו, אז יכולים להביא גם מסין.

גיורא קדר: זאת הערת אגב שכדאי לקחת אותה בחשבון.

ניר ימין: הנתונים שאתה מציג פה לגבי אותות המצוקה שהתקבלו אצלכם בחברה מדברים על - - -

גיורא קדר: זה לא אותות מצוקה, רק שיחות טלפוניות, או ישירות מכלי השייט למי שיש טלפון לווייני, או דרך רשויות חוק שקיבלו קריאה ב-V.H.F – ב-16.

ניר ימין: למיטב הבנתי, סלע המחלוקת הוא האם להחיל את זה גם בטווח של 4 מייל ל-12 מייל.

ניר ימין: עד כמה שהבנתי, השייטים מקבלים איכשהו את ה-E.

ניר ימין: P.I.R.B שמחילים מחוץ למימי החופין.

קריאות: לא, בשום פנים ואופן לא.

איזי סויסה: הוויכוח הוא לא על 4 מייל או 12 מייל.

איזי סויסה: הוויכוח הוא על עצם העניין.

איזי סויסה: אנחנו בכלל לא רוצים את המכשירים האלה.

לאה ורון: מר קדר, מה גובה פוליסות הביטוח שמשלמים המשייטים מידי שנה?

גיורא קדר: בגדול, סביב האחוז מערך כלי השייט.

גיורא קדר: אם את מדברת על כלי של 100 אלף דולר, הוא משלם 1,000 דולר.

גיורא קדר: זה הרבה פחות מאשר ברכב, זה בערך שליש, רבע, 20%.

עזריאל רהב: אני מגיע מהפורום לקידום השייט, רב חובל בצי הסוחר, שייט כבר יותר מארבעים שנה.

עזריאל רהב: אני עברתי כמה אוקיינוסים עם סירות מפרס, ואני חושב שהיחידי בחדר הזה שעבר את האוקיינוס השקט בסירת מפרש.

עזריאל רהב: רבותי חברי הוועדה, שייטים הם עם אחראי.

עזריאל רהב: אנחנו כולנו שטים, ואנחנו דואים לבטיחות שלנו.

עזריאל רהב: אנחנו לא נגד קידמה ולא נגד בטיחות.

עזריאל רהב: כל אחד מאיתנו דואג למה שהוא צריך לשייט הספציפי בו הוא הולך לשוט.

עזריאל רהב: חלק מהציוד הזה נמצא אצלנו בסירות כי אנחנו חושבים שצריך.

עזריאל רהב: לא צריך לכפות אותו עלינו.

עזריאל רהב: מנהל רספ"ן טען פה שיש כאן הוצאה מאוד גדולה על המדינה בשעה שיש אזעקות מצוקה.

עזריאל רהב: אני רוצה גם להצביע על העובדה שאם לכל הסירות יהיה E.P.I.R.B ו-D.S.C ההוצאה רק תגדל בצורה משמעותית כיוון שיהיו התראות שווא, מה שלא קורה היום.

עזריאל רהב: היום אדם שמדבר ב-V.H.F יכול רק לקרוא, הוא לא עושה את זה מטעות.

עזריאל רהב: לחצן שנלחץ בטעות - רק אחרי שתשלח אליו את הסטי"ל או את המטוס תדע שמישהו בטעות לחץ על הכפתור.

עזריאל רהב: צריך להביא גם את זה בחשבון כשחושבים על ההוצאות הגדולות למדינה.

עזריאל רהב: דבר נוסף, המדינה נותנת את השירות הזה כמו שמדינות אחרות נותנות.

עזריאל רהב: זוהי החובה של כל אחד לתת סיוע בים.

עזריאל רהב: כמו שמדינות אחרות לא מחייבות ציוד כדי לחסוך כספים לאותה מדינה, גם ישראל לא צריכה.

עזריאל רהב: לא דרשו E.P.I.R.B מכל מי שנוסע לים המלח או למצדה.

עזריאל רהב: אותו הדבר אנחנו רוצים שיחול גם עלינו.

עזריאל רהב: יש לנו התנגדות לתקנה 2 כיוון שהיא כוללת בתוכה את הטבלה של כל הציוד.

אבשלום וילן: זה בסדר גמור לסמוך על עצמכם, רק מה?

אבשלום וילן: אנחנו מדינת ישראל, ובישראל הרגישות לחיי אדם היא חסרת פרופורציות לעומת מדינות אחרות.

אבשלום וילן: כך אנחנו, ואני גאה על זה, שמח על זה.

אבשלום וילן: אם אחד נעלם בים, יקפיצו את כל המדינה הזאת.

אבשלום וילן: אני ראיתי מה קרה באסון הצונאמי, ואחר כך ביקרתי שם, ודיברתי עם הצוותים.

אבשלום וילן: ראיתי מה ישראל עשתה, איזה אמצעים אנחנו הפעלנו, לעומת מדינות כמו: שבדיה, וסקנדינביה.

אבשלום וילן: עוד היו טענות לכל המשפחות.

אבשלום וילן: משרד החוץ היה היחידי בעולם ששלח את אנשי משרד החוץ בסירות לחפש את כל החבר'ה.

אבשלום וילן: כך אנחנו, אין מה לעשות.

אבשלום וילן: זה בעייתי לסמוך עלינו וכו'.

אבשלום וילן: המודל של התקנות של 4 מייל, 12 מייל והלאה נראה לי משום שיש בו לוגיקה מסוימת.

אבשלום וילן: הכסף הגדול, ה-1000 דולר, יוצא מה-12 מייל ומעלה.

רון שלם: אני מבקש לזכור שזה לא 1,000 דולר, זה הרבה יותר.

אמנון כהן: אנחנו משאירים פתוח את תקנה 2 כי זה קשור גם לתקנה הבאה של הרשימה.

אמנון כהן: עוד לא הצבעתי עליה.

לאה ורון: היושב ראש בינתיים לא העמיד אותה להצבעה, הוא השאיר אותה פתוחה.

אמנון כהן: אנחנו עוברים לתקנה מס' 3.

אמנון כהן: בסעיף קטן (א) יש מילה נוספת "מסוים".

אמנון כהן: אנחנו רוצים לאשר מסעיף קטן (א) עד (ג) כהצעת הוועדה, כי לא היו פה שום שינויים.

דוד טל: לא, ב-(א) יש תוספת של המילה "מסוים".

איזי סויסה: יש לנו התנגדות לזה, ואני רוצה להסביר את מהות הבעיה.

אמנון כהן: עו"ד שחר, האם הכנסת את המילה "מסוים" בתיאום איתם?

אמנון כהן: אילן מאירסון ממש לא בתיאום.

רננה שחר: אחד החששות שהועלו בשימוע הוא שמאחר והתקנה הזאת אומרת למנהל או למפקח כלי שייט בעת שהוא בודק את כלי השייט עצמו להגיד: "נכון, יש תוספת 20.

רננה שחר: אבל, אני מוריד לך פרט כזה או מוסיף לך פרט אחר".

רננה שחר: זה מה שאומרת התקנה.

רננה שחר: הם חששו שיעשו בזה שוב שימוש לתת הוראות כלליות במקום הוראות פרטניות לגוף כלי השייט עצמו.

רננה שחר: כדי לפתור את החשש הזה או לנסות לשים עוד מגבלה על שיקול הדעת, הוספה המילה "מסוים".

דוד טל: אבל, "מסוים" זה מרחיב.

דוד טל: בדרך כלל זוהי הבעיה שלנו בחוקי יסוד, שמשם הפרשנות יכולה להיות כזאת גדולה.

רננה שחר: אדוני צודק במובן הזה שהתקנה בהחלט מייצגת את הצורך בגמישות לעומת השוויון.

רננה שחר: אם כללים קבועים מייצגים בשבילך שוויון, ושכלי השייט שלך ושלך ושלך יהיה בדיוק אותו הדבר בשבילם, בגלל שידוע לנו - וזאת הנחת המוצא שלנו - שאין כלי שייט דומה לכלי שייט אחר מבחינת המבנה, מבחינת הגוף, מבחינת הציוד, מבחינת הייעוד, מבחינת טווח השייט, מבחינת מה שהם רוצים לעשות עם כלי השייט, לכן צריך גמישות.

רננה שחר: לא באמת מעשי לקבוע טבלה ולהגיד כזה ראה וקדש.

רננה שחר: זה ניסיון את הדברים למסגרת שוויונית.

אמנון כהן: האם המילה "מסוים" מפריעה לכם?

איזי סויסה: בוודאי.

אמנון כהן: עו"ד שחר, המילה "מסוים" לא הופיעה בתקנות הקודמות.

אמנון כהן: אנחנו אמרנו שתשבו ותעשו שימוע ושתבואו לקראתם.

רננה שחר: אנחנו ניסינו.

רננה שחר: לפי דעתנו, זה בא לקראתם.

אלכסנדר קיסרי: מה שכתוב פה הוא בלתי נתפס.

אמנון כהן: אם נכתוב: רשאי לפטור, במקום המילה "מסוים" האם זה בסדר מבחינתכם?

איזי סויסה: במקום - המנהל רשאי לפטור, יהיה מקובל.

אמנון כהן: האם זה בסדר?

עמוס נוימן: לא תמיד.

עמוס נוימן: יש מצבים שכלי שייט זהים מתנהלים באזורים שונים.

אלכסנדר קיסרי: זה בלתי נתפס הדבר הזה.

אלכסנדר קיסרי: לדעתי, התקנה הזאת לא צריכה להיות בכלל.

אלכסנדר קיסרי: אסור לה להיות כאן.

אילן מאירסון: אני מציע להוריד את כל תקנה 3 (א), (ב), (ג), (ד), (ה) לגמרי.

אמנון כהן: האם אתם מציעים להוריד גם תקנות 4 ו-5?

קריאות: לא.

אילן מאירסון: אמר מי שאמר שאנחנו אנשים אחראיים.

אמנון כהן: האם זה בסדר שנוריד את תקנה 7א?

רננה שחר: אני שוב אומרת, 7א מייצגת את הצורך בגמישות בגלל השוני בין כלי השייט.

רננה שחר: אם תוריד אותה אין גמישות.

רננה שחר: זה פועל גם לרעתם וגם לטובתם.

עמוס נוימן: יש בעיה כאשר שני כלי שייט שהם זהים לחלוטין - אחד בייעוד כזה, ואחד בייעוד אחר - באזורים שונים, יש לפעמים צורך לדרוש דרישות נוספות בהתאם לסוג הפעילות שלהם.

עמוס נוימן: ברגע שאנחנו קבועים בתוך טבלה אנחנו למעשה נחשק את עצמנו מהאפשרות לדרוש דרישות או לפטור.

עמוס נוימן: לדוגמא, כלי שייט שמפליג בים התיכון, או כלי שייט מפליגים בכנרת – הסיכונים שונים.

עמוס נוימן: לכן, כלי שייט בכנרת אני יכול לפטור מחלק מהאמצעים.

רון שלם: אז תכתוב בכנרת.

רון שלם: אנחנו בים, לא בכנרת.

אילן מאירסון: תכתוב את זה.

אמנון כהן: מה הבעיה עם סעיף (ד)?

רון שלם: אם נשאיר את סעיף (א) על כנו, אז במקום לכתוב 15 יום, 45 יום.

אמנון כהן: אבל, ניסחו בתיאום איתכם.

קריאה: זה לא בתיאום איתנו.

אמנון כהן: סעיף (א) נשאר בינתיים פתוח.

אמנון כהן: אני עובר לסעיף (ד), ואז במקום 15 יום אנחנו מרחיבים ל-45 יום.

אילן מאירסון: אני לא מסכים בכלל, ואני רוצה להסביר.

אילן מאירסון: אני השוואתי את הדבר הזה לחוק הקנדי.

אילן מאירסון: החוק הקנדי לכלי שייט קטנים הוא החוק המסודר ביותר, המאורגן ביותר.

אילן מאירסון: בקנדה יש מאות אלפי כלי שייט.

אילן מאירסון: מדובר במיליונים, לא אלפים קטנים.

אילן מאירסון: כלי השייט שם הם מסוגים שונים ומטיפוסים שונים.

אילן מאירסון: החוק מסווג קודם כל את כלי השייט בקנדה בצורה הרבה יותר מאורגנת מסודרת מאשר כאן.

אילן מאירסון: עדיין לא נעלמה מהם הסוגיה כפי שהם מתייחסים אליה, אלא שכאשר הסוגיה הזאת עולה הם מחזירים את ההחלטה אל שני אנשים: שר התחבורה, שר הימים והדייג.

אילן מאירסון: לא על-ידי מפקח, ולא על-ידי רשות מבצעת, אלא רשות המחוקקת.

אילן מאירסון: זה צריך לחזור לתחיקה.

אילן מאירסון: קודם כל, תסדרו את כלי השייט בצורה מסודרת.

דוד טל: אי אפשר לתת לשר להתעסק בכל מיני דברים שכאלה.

דוד טל: יותר קל לתת לוועדה לדון בדברים האלו מאשר לשר.

מייק ברוקס: לגבי סעיף 7א- המידה של גמישות בידי המפקח מה להגיד.

מייק ברוקס: אני אתן דוגמה.

מייק ברוקס: קיימת ספינה שעושה סיורים לילדים במפרץ חיפה.

קריאות: זה מסחרי.

רננה שחר: התקנה הזאת חלה על כולם.

מייק ברוקס: מפקח ימי לעניות דעתי בשכל רב, קבע שהיות ועיסוקו העיקרי של כלי השייט הזה הוא לא הסעת מבוגרים, אלא הסעת ילדים, החגורות חייבות להיות מתאימות לגודל הנוסעים.

מייק ברוקס: יש הבדל אם אני מחזיק סירה מסוימת ואני משיט אותה להנאתי הפרטית, לעומת מצב שאותה סירה מאותו דגם משמשת למטרות שונות.

דוד טל: אני לא יכול להתקין עשרות אלפי תקנות לכל סירה, לכל יאכטה.

לאה ורון: חבר הכנסת טל, אתם אומרים אותו הדבר.

אמנון כהן: חבר הכנסת טל, הוא איתך.

מייק ברוקס: אני בעד שסעיף (א) יישאר.

מייק ברוקס: הוא נחוץ והוא הכרחי.

מייק ברוקס: אני סומך את ידיי על המפקחים.

דוד טל: אז בסדר.

אמנון כהן: מה לגבי סעיף (ד).

מייק ברוקס: כנ"ל.

אמנון כהן: האם 45 יום זה בסדר?

רון שלם: אנחנו מבקשים אינסטנציה נוספת – ערכאת ערעור אחרת.

אמנון כהן: עו"ד שחר, תקראי בבקשה את תקנה (ד), ונראה אם יש לכם עוד הערות.

אמנון כהן: אני רוצה לראות אם אני יכול לאשר אותה.

רננה שחר: "על החלטת המנהל לפי תקנה זו רשאי בעל כלי השייט לערור לפני מנהל הרשות תוך 45 ימים מיום קבלת ההחלטה, כל עוד לא החליט מנהל הרשות אחרת, תעמוד החלטת המנהל בתוקפה".

איזי סויסה: זה משהו לא הגיוני, כי יבוא המפקח ויגיד לו: אתה צריך לשים הליקופטר על הסירה, כי זה מה שאני מחייב אותך.

איזי סויסה: אתה נותן לו סמכות לבוא אליי לסירה ולהגיד לי שאני צריך לשים הליקופטר על הסירה כי כך הוא קובע.

דוד טל: הוא לא יגיד את זה, כי אז יפטרו אותו.

איזי סויסה: בפעם הקודמת שהם היו פה, הם חייבו אותי לשים שתי אסדות הצלה של 12 איש שאם הייתי עולה עליהן הייתי טובע.

איזי סויסה: הם חייבו ואתם אישרתם.

עמוס נוימן: למה אתה מדבר דברים לא נכונים?

איזי סויסה: אל תגיד לי: "לא נכונים", תקרא את התקנות הקודמות.

איזי סויסה: עם 12 איש הייתי טובע בסירה.

איזי סויסה: ההחלטה הזאת אומרת שהמפקח יבוא ויחייב אותי לשים הליקופטר על הסירה, ואני חייב לזה עד 45 יום.

איזי סויסה: שימו לב בפני מי אני מערער?

רננה שחר: הסבירות והמידתיות חלות.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני מקבל את סעיף (ד), ואם רוצים להוסיף 45 יום אז שיהיה 45 יום.

דוד טל: יש לי בעיה כאן - "כל עוד לא החליט מנהל הרשות אחרת".

דוד טל: אני לא רוצה שמנהל הרשות תהיה לו סמכות למסמס את זה גם מעבר לזה.

דוד טל: הם יכולים עד 45 יום להגיש ערעור.

דוד טל: אבל, הוא צריך לתת תשובה, ולא שהתשובה שלו תשתהה לעוד שנה או חצי שנה, ואז אי אפשר לשנות את המצב.

רננה שחר: מנהל הרשות ייתן החלטתו בערר בתוך 14 יום.

דוד טל: האם 14 יום מספיקים לך?

אריה רונה: בדרך כלל, אני מחליט באותו יום.

אמנון כהן: בתוך 14 יום.

רון אשכנזי: משרד המשפטים תומך בתקנות, ואף בסעיף 7א(א).

רון אשכנזי: צריך לזכור כל הזמן שהתקנות האלה ועל כל נושא והחלטה של הרשות המבצעת יש את הסבירות והמידתיות שחלים עליה.

רון אשכנזי: לא יבקשו לשים הליקופטר.

רון אשכנזי: אי אפשר לבקש לשים הליקופטר אם זה לא סביר.

רון אשכנזי: כל דבר שהוא אינו סביר אפשר לעתור לבג"צ ולתקוף אותו.

ניר ימין: רוב ההערות מכוונות לזה שהרשות המבצעת יכולים להתקין תקנות שיש להן אופי חקיקתי נורמטיבי.

ניר ימין: אבל, אני חושב שפה אתם נוגעים בנקודה שהיא לא כל כך נכונה.

ניר ימין: בעקבות התיקון של משרד המשפטים וגם של משרד התחבורה - התיקון מצמצם את שיקול הדעת של המנהל באופן הזה שהוא אומר שהוא יכול לקבוע לכלי שייט מסוים, ולא לקבוצה כללית של כלי שייט.

ניר ימין: לכן, זה נורמטיבי – ואפשר להתווכח על זה.

ניר ימין: אבל זה בטח לא כללי.

ניר ימין: בעקבות ההערות של חברי הכנסת בדיון בפעם הקודמת, ואולי גם של חלק מהחברים האחרים בוועדה, הוספה תקנת משנה (ד) שמאפשרת לערור.

ניר ימין: עכשיו הציע חבר הכנסת דוד טל שההחלטה תתקבל בערר גם תוך 14 יום.

ניר ימין: בהתקיים כל התנאים האלה זה מאוד מידתי וסביר לקבל את התקנה הזאת כפי שהיא מופיעה בנוסח הזה.

אלכסנדר קיסרי: מידתי אולי, סביר בטוח לא.

מאיר ריבא: ראשית, היה טוב לבקש מאותו מפקח ומאותו מנהל לנמק את ההחלטה שלו.

מאיר ריבא: לפי נוסח התקנה הוא לא צריך לנמק את ההחלטה שלו.

מאיר ריבא: שנית, במקום שהערעור יבוא חזרה לאותו גוף שהחליט וזה בעצם מעגל סגור, הערעור יבוא לפני ועדה מקצועית עם נציג ציבור בתוכם.

רון שלם: אני מבקש לחדד את הבעיה.

רון שלם: מר רונה הוא ממנה את המפקח.

רון שלם: קשה להניח שהוא יהיה אובייקטיבי בערעור על המפקח.

אריה רונה: מה אתה אומר?

אריה רונה: חלקכם גם מכירים אותי.

רון שלם: אני מבקש שתהיה ערכאה נוספת.

רון שלם: קחו דוגמה מחוק הארנונה.

רון שלם: ניתן לערור על החלטת מנהל הארנונה לבית המשפט הרלוונטי.

רון שלם: כלומר, שתהיה אפשרות תוך 30 יום לערור.

אמנון כהן: יש לי דיון אחר, ואני צריך לנעול את הישיבה.

אמנון כהן: לכן אני מבקש שאתם תשבו עוד הפעם לקראת הדיון הבא.

אמנון כהן: יש פה קפיטריה טובה וכל הגופים יכולים לשבת שם ולדון בנושאים השונים.

אמנון כהן: אני מציע שתגיעו להבנות כך שבפעם הבאה נוכל לומר שישנן הבנות, נקרא את התקנות, ונסיים אותן.

רננה שחר: אדוני, יש דברים שאתם תצטרכו להכריע בהם.

אמנון כהן: אני בטוח שאנחנו נצטרך להכריע במספר נושאים, אלא שאני רוצה שהדברים האלה יהיו מינימאליים.

אמנון כהן: כל עוד מדובר בעניינים שקשורים לבטיחות ולחיי אדם אנחנו נהיה עם המשרדים, אנחנו לא נסתכל על הכסף.

אמנון כהן: בפעם הבאה אני רוצה לאשר את תקנה מס' 2, ולכן אני מציע שתעברו שוב על הטבלה הארוכה הזאת ותראו מה ניתן לעשות.

אמנון כהן: בינתיים, אושרה רק תקנה מס' 1.

אמנון כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.