ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 173, 2007-03-19 11:15

מיכאל מלכיאור: אני פותח את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא רגילים לראות שולחן כזה אצלנו, אבל לא הגודל ומספר החברים שקובע את חשיבות הישיבות פה, אלא האיכות של הדיונים והאיכות של האנשים שכן נמצאים פה, ונמצאים פה מכל קצוות הבית החל מישראל ביתנו ועד בל"ד.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שמחים לקבל את השר איתן כבל.

מיכאל מלכיאור: האמת היא שחיכינו לו זמן רב, אבל זה בגלל שהוא ביקש ממני זמן לגבש את עמדותיו ומדיניותו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בציפייה גדולה לשמוע את התכנים.

מיכאל מלכיאור: רשות השידור היא בוודאי מוסד שמאוד חשוב לנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חוששים להווה שלו, לעתיד שלו ולתקציב שלו ולעוד מספר דברים חשובים.

מתי גרינברג: ולעובדים שלו.

מיכאל מלכיאור: לעובדים שלו בוודאי, אבל אני דווקא יודע שהעובדים שלו יודעים טוב לעמוד על שלהם.

מיכאל מלכיאור: השר איתן כבל מאוד יקר לנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מצפים לשמוע את דברו.

מיכאל מלכיאור: אני רק מתנצל מראש, שאקיים התייעצות בת 10 דקות עם משרד האוצר.

איתן כבל: תודה, אדוני יושב הראש.

איתן כבל: נמצא אתנו כאן יושב ראש רשות השידור, מר משה גביש.

איתן כבל: הבקשה שלי לדחות את הדיון לכאן לא נבעה מכך שהייתי צריך את כל התקופה כדי להתייעץ עם עצמי ולקבוע את המדיניות.

איתן כבל: היא נבעה בראש ובראשונה מן העובדה שרק אתמול הצלחתי לסיים את ההליך של הקמת הוועד המנהל של רשות השידור.

איתן כבל: כמעט שנה אני עוסק בשאלה כל כך פשוטה, שהיא השלמת מליאת רשות השידור והקמת הוועד המנהל.

איתן כבל: כשאתה צריך להתייעץ עם 150 גופים לפי החוק וכשלכל אחד יש מה לומר וגם אחרי שאתה כבר בוחר את האנשים מתוך המליאה - שלא אני בחרתי - הולכים אתך לכל מיני עתירות ובג"צים.

איתן כבל: לגבי הוועד המנהל שנבחר, מי שבודק את השמות, רואה שלא היה פה שום שיקול פוליטי.

איתן כבל: אין שם אנשים עם השתייכות פוליטית מפלגתית, כפי שהיה בעבר.

איתן כבל: השיקול היחיד שהנחה אותי היה ענייני.

מיכאל מלכיאור: אם זה היה פוליטי, זה היה הולך מהר יותר, ולא שאני ממליץ על זה.

איתן כבל: נכון.

ג'מאל זחאלקה: יש כמה אנשים פוליטיים שהם גם מוכשרים.

איתן כבל: אני לא מדבר על ההיבט הזה.

איתן כבל: הרי לכל אחד יש עמדה ותפיסה, אבל זה לא היה השיקול שהנחה אותי בבחירת האנשים.

איתן כבל: רחל קרמרמן היא לא מבית מדרשה של מפלגת העבודה.

איתן כבל: לגבי חלק מהאנשים, אין לי מושג מה עמדתם הפוליטית.

ג'מאל זחאלקה: האמת שכבר לא נשארו למפלגת העבודה הרבה אופציות לבחירה.

ג'מאל זחאלקה: פעם הייתם אליטה, היום לא.

איתן כבל: כמו שנבחר נציג ערבי, שאין לי שמץ של מושג מה השתייכותו או התפלגותו הפוליטית.

ג'מאל זחאלקה: גם לי.

איתן כבל: אני רוצה בקצרה לתת לכם סקירה.

איתן כבל: רשות השידור נמצאת בקריסה מוחלטת.

איתן כבל: כמעט בכל פרמטר שאנחנו בודקים אותו, השבר הוא קשה: אם זה באיכות הציוד, אם זה באיכות המשדרים, אם זה באיכות התוכניות, אם זה במערכת יחסי העבודה ואם כאשר מדובר בחובות בסדרי גודל של מאות מיליונים.

איתן כבל: בעצם אין כמעט היום נקודה שאני נחשף אליה כשר הממונה ושאתה נחשף אליהן, אדוני יושב הראש הנכנס והמנכ"ל, שהן לא בשבר.

איתן כבל: אנחנו מוצאים עצמנו כמעט מתחילת הדרך מנסים להחזיק את הגוף הזה, שאני מגדיר אותו במידה רבה במילים לא פשוטות ולא קלות "המת החי".

איתן כבל: אני אומר את זה, כי אם לא נבין כולנו באמת מה המצב, לא נוכל גם לתת את המזור הנדרש לחולי הכל כך עמוק בו הוא נמצא.

איתן כבל: התהליך הזה הוא לא תהליך של השנה האחרונה.

איתן כבל: כולם שותפים לו, המנהלים ויושבי הראש בעבר, השרים הממונים בעבר, כל אחד תרם את חלקו כשבאמצע נמצאים עובדי הרשות.

איתן כבל: לכן בסימן טוב ובמזל טוב אתמול הוקם סופית הוועד המנהל ואושר על ידי הממשלה.

איתן כבל: המליאה הוקמה, והוועד המנהל צריך להוציא ולבצע כמה פעולות דחופות: בראש ובראשונה, לבצע את המכרזים הנדרשים לתפקידי הניהול הבכירים ברשות ולמנהלי המדיות, קרי סמנכ"לים, ומנהלי המדיות המרכזיות: מנהל רדיו, מנהל טלוויזיה ובמקביל טלוויזיה ורדיו בערבית.

ג'מאל זחאלקה: כולם סיימו את תפקידיהם?

איתן כבל: אין כמעט אחד ברשות השידור, שלא קיבל הארכה על הארכה על הארכה, שזה חלק מהבעיה.

איתן כבל: חלקם כבר לא זוכרים איזו הארכה הם קיבלו בתפקיד בו הם מכהנים.

איתן כבל: בחלק מהמקרים נדרשתי ללכת לארכיון כדי לבדוק מתי אותו מנהל נבחר ומתי התחילו ההארכות.

איתן כבל: כל העבודה נעשית במקביל.

איתן כבל: במקביל סיימנו את הכנת חוק רשות השידור החדש.

איתן כבל: יש עוד השלמות, ובעזרת השם, כאשר הכנסת הזאת – כך אני מקווה – תשוב מהפגרה, בכוונתי להעלות לקריאה ראשונה חוק רשות שידור חדש.

ג'מאל זחאלקה: יש תזכיר חוק?

איתן כבל: יש לנו ישיבה אחרונה שנועדה לסיכום הדברים, ואז זה יופץ בין המשרדים ויעבור לוועדת השרים ולקריאה ראשונה.

איתן כבל: אני רוצה לומר לכם, שהחוק הזה מנסה להתמודד, עד כמה שניתן, גם מבחינה ארגונית ומבנית, עם מבנה הרשות, וגם מבחינה תוכנית, מבחינת התכנים של הרשות, תוך התייחסות להתפתחות הטכנולוגית הכל כך גדולה שעוברת עלינו.

איתן כבל: אני מאלה שסבורים שמה שקרה בעשור האחרון מבחינה טכנולוגית הוא כאין וכאפס מבחינת מה שעוד צפוי לנו מבחינה טכנולוגית.

איתן כבל: אנחנו חייבים להיערך למלחמה הבאה, ולא לעשות את המלחמה של האתמול.

איתן כבל: דרך אגב, הפצתי בין חברי הוועד המנהל מאמר שהתפרסם ב"אקונומיסט", אשר סוקר את מה שקורה ב-BBC.

איתן כבל: כולנו כל הזמן מסתכלים על ה-BBC כמודל.

איתן כבל: אתה רואה שם את ההתחבטות הכל כך קשה ומורכבת, שמתקיימת בימים אלה שם לגבי שאלת התכנים ולאיזה גופים פונים, שנובעת מההתפתחות הטכנולוגית הכל כך גדולה.

איתן כבל: הכל חשוף ונחשף היום.

איתן כבל: ההנחיות שלי ליושב ראש, שצריך מאוד מאוד להיזהר מהתנהלות על הקרב שכבר הסתיים, אלא יש לראות את התקשורת בטווח של לפחות 10 השנים הבאות.

איתן כבל: נקודה נוספת נוגעת לכספים שמקבלת רשות השידור.

איתן כבל: רשות השידור חיה מאגרה.

איתן כבל: אני לא רק חושב שצריך להיות שידור ציבורי, אלא אני באמת ובתמים מאמין שחייב להיות שידור ציבורי.

איתן כבל: בחלק גדול ממדינות העולם הנאור יש שידור ציבורי, ובכל המקומות האלה נגבית אגרה.

איתן כבל: כדאי שנדע, אדוני יושב הראש, מדינת ישראל היא המדינה בה גובה האגרה הוא הנמוך ביותר בעולם.

איתן כבל: אם איני טועה, בבלגיה או שוויץ תשלום האגרה מגיע ל-1,500 שקלים והוא הגבוה ביותר.

איתן כבל: אני אומר את זה לחבריי, שבאופן טבעי באים אליי כממונה על הרשות ושואלים למה לשלם ועל מה.

איתן כבל: אי אפשר להתעלם מזה.

איתן כבל: זו שאלה שאנחנו חוזרים ושומעים אותה כמעט כל יום בכל מקום, כולל פה בכנסת, עוד לפני שאנחנו עוסקים בשאלות האם ערביי ישראל מקבלים את השירות ושאלות אחרות.

איתן כבל: אני אומר לכם שזה נובע רק מסיבה אחת - ההתפרקות של הרשות, כך שהתכנים שמוצגים לציבור הם כאלה שחיבור כמעט יחיד של חלק גדול מהציבור מתבצע כאשר הוא רוצה להגיע לערוץ 10 דרך ערוץ 11.

איתן כבל: אני אומר את זה בכאב גדול, כי כל "מריחה" היא ניסיון לפגוע ברשות ולשקם את הרשות.

מיכאל מלכיאור: אם אתה משווה את זה לעולם המערבי, גם ה-BBC וגם כמעט בכל ארצות אירופה אלה התחנות המובילות והמרכזיות, שגם ממלאות את כל התפקידים הציבוריים.

מיכאל מלכיאור: זה ההבדל הגדול, כמו שאתה אומר, שזה תלוי במוצר שאתה מקבל.

מיכאל מלכיאור: אם תהיה מוכן לשלם, תקבל גם מוצר בהתאם.

איתן כבל: אומרים לי שרשות השידור לא צריכה לעבוד עבור רייטינג, אבל אין שום סתירה בין איכות לבין רייטינג.

איתן כבל: יש סרטים גם ברשות השידור, גם בימים האלה, שאילו הייתה להם אכסניה אחרת או מקום אחר, יתכן שהיה סרט כזה או אחר זוכה לצפייה הרבה יותר גבוהה.

איתן כבל: אתם יודעים מה?

איתן כבל: אם חלקים גדולים מהציבור הישראלי מוכנים לראות למשל את מכבי תל אביב, אין שום סיבה שלא תהיה תוכנית או סרט אחר אליהם הציבור יידע שהוא רוצה להתחבר לערוץ.

איתן כבל: כבר עם כניסתי לתפקיד ניסיתי – לפחות בתחילת הדרך - למנוע את חתימת הארכת החוזה לשנה עם מכבי תל אביב בכדורסל, למרות שאני מאוהדיה השרופים של הקבוצה הזאת.

איתן כבל: אני חושב שהשידור הציבורי צריך בראש ובראשונה לשדר נבחרות, וכך הגדרנו את זה.

איתן כבל: לכן רכשנו גם את המונדיאל ואת האולימפיאדה ואת כל אותם אלמנטים שישראל מיוצגת בהם.

איתן כבל: גם אם ישראל לא תהיה מיוצגת בגביע העולמי, זה אירוע ברמה בינלאומי כזאת, שאתה לא יכול להתעלם ממנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נכנסים לפרטים, אבל הייצוג – במקרה הזה של מכבי תל אביב או הפועל ירושלים – זה גם ייצוג של המדינה במפעלים הבינלאומיים.

מיכאל מלכיאור: הבעיה שזה ספג חלק גדול כל כך מהתקציב, שזה גם יצר אחר כך אי שוויון בין הקבוצות.

מיכאל מלכיאור: משה גביש: ארבעה מיליון דולר וחצי ממשלמי האגרה למכבי תל אביב - - -

איתן כבל: נכון, זה היה ארבעה מיליון דולר וחצי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מתנגדים לכך שהמדינה תיתן מתנה כזאת לאחת הקבוצות.

איתן כבל: זה הוביל לכך שהיינו חייבים לשדר את כל הקבוצות, ולרגע היה נדמה שהטלוויזיה הישראלית ערוץ 1 הפכה לערוץ ספורט.

איתן כבל: צריכה להיות גם איזושהי מידתיות בכל התהליך הזה, מה גם שבעניינים מסחריים השוק הוא זה שקובע.

איתן כבל: אני מבטיח לכם שמכבי תל אביב תשודר בשנה הבאה לא בערוץ אחד, אבל היא תשודר.

איתן כבל: אם יום אחד מצב רשות השידור ישתפר באופן כזה שמי שינהיג וינהל אותה באותה תקופה יחשוב שהגיעה העת גם על העניין הזה להיכנס למכרז - והלוואי שנגיע למצב הזה - - -

מיכאל מלכיאור: אמרת משפט אחר שמסקרן אותי, האם אתה עומד מאחוריו.

מיכאל מלכיאור: אמרת שאין שום סתירה בין רייטינג לבין איכות.

מיכאל מלכיאור: זה משפט שאני לא בטוח שהוא נכון.

ג'מאל זחאלקה: אני אתקן אותו.

ג'מאל זחאלקה: הוא רוצה להגיד שמתקיימים מצבים - - -

מיכאל מלכיאור: השר בדרך כלל יודע מה שהוא אומר.

איתן כבל: אינני מתכוון לכך שתהיה חמישייה קאמרית שתנגן ברהמס בשעה 23:00 ויהיה לזה 30% רייטינג.

איתן כבל: זה מה שנקרא איכות מזוקקת.

מיכאל מלכיאור: אבל בטח גם לא אומר שתחרות מלכת היופי היא בהכרח האיכות הכי גבוהה.

איתן כבל: בסדר גמור.

יהודית גידלי: יש ציבור שיותר מתעניין בתחרות מלכת היופי מאשר בברהמס.

מיכאל מלכיאור: לכן אני אומר שיש סתירה – לא תמיד.

איתן כבל: כשאמרתי את שאמרתי, התכוונתי לא ללכת עם זה לאורך ולרוחב.

איתן כבל: כאשר אתה משוחח עם אנשים מרשות השידור, הם אומרים "עזוב רייטינג, זה בכלל לא חשוב ולא רלוונטי", ואני לא מקבל את זה.

איתן כבל: אני לא רוצה להזכיר פה איזה כתב שראיין אותי, ואמרתי לו: רוץ הביתה כדי שיהיה רייטינג...

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא מה שאמרת במשפט הקודם.

מיכאל מלכיאור: זה משהו אחר, שאני מקבל.

איתן כבל: זו כוונתי, ואני אדאג גם להבהיר אותה בפעמים הבאות כשאתייחס לכך.

איתן כבל: לגבי שאלת העובדים, אני רוצה להזכיר לכם שבחוק ההסדרים 2006 התקבלו שתי החלטות מאוד דרמטיות ומרכזיות.

איתן כבל: אחת מהן היא שרשות השידור הופכת מבית הפקה לבית שידור, קרי: להוציא חדשות ודוקומנטריה, ההפקות מוצאות במכרזים לגורמים חיצוניים על פי מדיניות ומסגרת שקובע הוועד המנהל.

איתן כבל: באופן טבעי, גם יחליטו האם הסרט הזה או האחר זו האכסניה הראויה לרשות השידור.

איתן כבל: החלטה שנייה היא שנפעל בשלב הראשון לפרישה מרצון של 500 עובדים.

איתן כבל: יש היום כ-1,800 עובדים ברשות השידור.

איתן כבל: חבריי, נאבקתי תמיד למען העובדים, ואני יכול להגדיר את עצמי כ"יוניוניסט", אבל אני לא מוכן להגדיר עצמי כ"יוניוניסט" בכל מחיר עד כדי הרס המקום.

איתן כבל: מה שהנחה אז את החלטות ההסתדרות הכללית, חברת העובדים, כור היו אך ורק שיקולים פוליטיים, ולא שיקולים כלכליים ענייניים.

איתן כבל: כשאפשר היה להציל חלק מהמקומות האלה, כל העסק קרס והתפרק לגמרי.

איתן כבל: אחת ההנחיות המרכזיות שניתנו ליושב ראש הוועד המנהל, שהוא גם יושב ראש המליאה, זה לעסוק בנושא הזה, כיוון שאני רואה בזה את אחד העוגנים המרכזיים של ההצלה של רשות השידור.

איתן כבל: קיבלתי גם את ההתחייבות של שר האוצר וגם של ראש הממשלה, שאנחנו נקבל את כל הסיוע הנדרש כדי שנוכל לגרום לכך שתהיה פרישה מרצון בצורה מכובדת.

איתן כבל: לא יכולנו להביא לכך לפני שהוועד המנהל הוקם.

איתן כבל: על פחות מכך ניסו לתקוע אותי והתעקשתי למרות שידעתי שאני מפסיד נקודות מבחינה ציבורית, אבל עדיף להפסיד נקודות בתחילת הדרך מאשר לפעול לא נכון.

איתן כבל: הרשות נמצאת בכאוס כבר למעלה מעשור, אז עוד כמה חודשים לא היו מייצרים את ההבדל, למרות שבאמת המצב קשה ביותר.

איתן כבל: מתי מייצגת מטעם ההסתדרות את העובדים.

איתן כבל: אני בקשר אתכם ואהיה בקשר הרבה יורת הדוק אתכם כדי לייצר מצב שזה נהנה וזה לא חסר.

איתן כבל: אני הגדרתי לוועד המנהל ולעומד בראשו וגם למליאה את מאי יוני כקו פרשת המים מבחינת התנהלות רשות השידור, קרי: אני רוצה לראות מצב שבו עד מאי יוני הקטר הכבד הזה, שנקרא רשות שידור, על כל היבטיו, נמצא על המסילה.

איתן כבל: אני עדיין לא אומר דוהר ונוסע, אני אפילו לא אומר שיש בו נוסעים, אבל אני רוצה לראות שבאמת יש כיוון אמיתי.

איתן כבל: אם אמצא – וכך הודעתי גם לראש הממשלה – שניכנס ממשבר למשבר ומעתירות לתביעות ו-1,001 דברים שסופית יגמרו את הרשות, יש תוכנית מוכנה – ואני אמרתי את זה כבר בקול גם במליאה – שאני לא אהסס לעשותה, כפי שחלק לא קטן מאנשי המקצוע אמרו לי, לפרק ולהקים מחדש.

איתן כבל: יש מעטים מאוד שמאמינים שבאופן שבו אני מתנהל אפשר יהיה להציל את הרשות.

איתן כבל: יותר ויותר לוחצים עליי לבצע את אקט הסגירה ולהתחיל את כל המהלך מחדש, כי שידור ציבורי יהיה במדינת ישראל, וזה לא יעזור לאף אחד.

איתן כבל: אני מקווה שלא נידרש לכך.

איתן כבל: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: קודם כל, תודה רבה לך על ההקדמה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו מספר שאלות והערות.

מיכאל מלכיאור: האם לדעתך התקציב שעומד לרשותך מספיק גדול?

מיכאל מלכיאור: אני מזכיר שזה לא רק הערוץ הראשון, אלא דובר פה על תחנות הרדיו.

מיכאל מלכיאור: בעידן שאנחנו נכנסים אליו, והדגשת שאתה מכין את הדברים למחר ולא לאתמול, האם התקציב הוא מספיק גדול?

מיכאל מלכיאור: בהתחשב בכך שאתה במשא ומתן על פרישה מרצון, ואין ספק שזה יבלע חלק גדול מהתקציב, האם גם אז יש לך תקציב תפעולי מספיק גדול?

מיכאל מלכיאור: קיימתי שיחה בנושא הזה עם מוטי שקלאר.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לצטט אותו, אבל הוא בספק אם זה ניתן להיעשות, ואם לא, מה אתה מתכוון להספיק לעשות?

מיכאל מלכיאור: יש לנו מעט זמן עד סוף מאי.

אלכס מילר: במסגרת העבודה הקודמת שלי חקרתי את ה-BBC מתחילתו ועד היום.

אלכס מילר: באותו מחקר גיליתי של-BBC כל הזמן הייתה איזושהי תמיכה של המדינה מבחינת תכני השידור.

אלכס מילר: היום נוצר מצב שלערוץ 1 אין בלעדיות על שום דבר.

אלכס מילר: אמר מנכ"ל ה-BBC, שאם הוא יעבור אחוז מסוים של רייטינג, הוא יתפטר.

אלכס מילר: זו לא המטרה.

אלכס מילר: אני חושב שלראות היום בערוץ 1 ערוץ שמחפש רייטינג זאת טעות.

איתן כבל: אין לו בעיה להגיד את זה, כי יש לו רייטינג.

אלכס מילר: אבל איך הוא הגיע לזה?

אלכס מילר: יש לו בלעדיות על כל השידורים שקשורים לממלכה, לממשלה ולהודעות.

אלכס מילר: אותו דבר ברוסיה.

אלכס מילר: כשגרתי ברוסיה, היה ערוץ אחד שרק דרכו הנשיא היה מדבר אל האומה, ושום ערוץ לא היה משדר את זה מלבדו.

אבשלום וילן: אבל ערוץ 1 זה לא מקום העבודה של ראש הממשלה.

אבשלום וילן: ..

אלכס מילר: אבל זה ערוץ ציבורי שמתוקצב על ידי המדינה.

אלכס מילר: יש שתי אופציות - או שנשארים במסגרת של אגרה, או שהולכים על פרסומות ויוצאים לשוק, ואז אין לך ברירה מלבד לשדר תוכניות שקשורות לרייטינג בלי יכולת לפנות לסקטור מסוים של אנשים שלטובתם אתה עושה הפקות.

אלכס מילר: זה באמת סקטור קטן שלא יקבל שום במה באף ערוץ אחר.

אלכס מילר: לא משנה אם תסגור היום ותפתח מחדש, כי התכנים בסופו של דבר הם אותם תכנים.

אלכס מילר: זו צריכה להיות מלחמתו של המשרד.

אלכס מילר: אם רק אתה יכול לשדר דברים שקשורים ככלל למדינת ישראל והציבור יודע שרק דרכך הוא יכול לקבל אותם, זה יהיה תוכן הגוף ואז לא יהיה מצב שאנשים יגידו "אין משהו שאני רואה בערוץ שלך ואני לא יכול לראות בערוץ אחר".

אלכס מילר: זאת הסיבה שסקטורים מסוימים אומרים שאין להם שום עניין בערוץ הזה.

אבשלום וילן: אני אומר בצער, שאני חושב שההיסטוריה של השנים האחרונות גרמה לפיחות במעמדו של הערוץ הראשון בצורה שאפילו פה בדיון אתה יכול לראות את ההשתתפות המועטה.

איתן כבל: פתחתי ואמרתי שהרייטינג פה הוא כמו הרייטינג של רשות השידור.

מיכאל מלכיאור: היה דיון על תוכנית די שולית – אני חושב כך – בערוץ 2 ו-10, שאי אפשר היה להיכנס לחדר כאשר הוא התנהל, כולל חברי כנסת.

אבשלום וילן: אני באמת חושב ששידור ציבורי הוא חיוני לכל דמוקרטיה.

אבשלום וילן: גם באמריקה הגדולה מתקיים שידור ציבור טוב גם ברדיו וגם בטלוויזיה, שלא לדבר על אירופה.

אבשלום וילן: וכאן, מכוח נסיבות היסטוריות וכל מיני קרבות אישיים ופוליטיזציה בולשביקית, עד לשנים האחרונות הרסנו את המערכת הזאת.

אבשלום וילן: אפשר לשקם אותה.

אבשלום וילן: לכן אני חושב שאני לא מתגעגע לראש ממשלה שיישא פה את דבריו לאומה, אלא לשיקום ממשי.

אבשלום וילן: אני באמת חושב שאפשר יהיה להגיע לרמה סבירה ביותר, פלוס אפילו.

אבשלום וילן: אין מה לעשות, האוצר חייב להבטיח את תוכניות הפרישה ולהפריש כסף, אחרת זה לא יעבוד ושוב יהיו דיבורים בעלמא.

מיכאל מלכיאור: כסף מעל לתקציב.

אבשלום וילן: אי אפשר לעשות ניתוח ש-30 שנה לא עשו אותו ולהוציא אנשים לפרישה כדי להבטיח את היעילות.

אבשלום וילן: אם תבדוק את התקציבים, תראה שלממשלה בצורה נבזית ומכוערת לאורך כמה שנים לא היה אומץ לקבל החלטה שהיא מחסלת את רשות השידור, אלא היא פשוט הרגה אותה באמצעות הורדת האגרה מבלי שהיא תקיים על זה אף פעם דיון, גם לא בממשלה.

אבשלום וילן: ביבי התחיל בזה ואחרי זה המשיכו כל שנה והורידו כי אמרו: 900 מיליון שקל זה תקציב עתק, רק שיש שם כמה אלפי אנשים, שלא מצאו להם פתרון, ואז מצד אחד הורידו את ההכנסות באופן סיסטמתי, ומצד שני לא נתנו פתרון מיוחד מעל לתקציב כדי לאפשר יציאה לפנסיה.

אבשלום וילן: אני חושב שצריך לדרוש את שני הדברים האלה.

אבשלום וילן: האגרה ירדה מ-515 ל-350 שקלים היום.

משה גביש: היא ירדה בשליש.

אבשלום וילן: זה מאוד פופוליסטי, כי מי משלם אגרה?

אבשלום וילן: מצד שני, תראה לי שידור ציבורי אחד שלא עובד על אגרות.

איתן כבל: אנחנו גובים את האגרה הנמוכה ביותר בעולם.

איתן כבל: התייחסתי לזה.

אבשלום וילן: אני כבר שבע שנים מתעסק עם הנושא הזה פה, ואומר: אי אפשר, מוכרחים להבטיח להם גם תנאי שידור, אבל גם צריך להבטיח פרישה הוגנת.

אבשלום וילן: אפשר להגיע לרמה של ה-BBC עם הכוחות היצירתיים בערוץ אחד.

אבשלום וילן: יש בהחלט אנשים איכותיים שם, גם ברדיו.

אבשלום וילן: חבל שאנחנו עושים עינוי סיני מתמשך.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת אלכס מילר, בבריטניה יש בריטים בעיקר, אבל מה שהצעת יכול להביא בארץ לשימוש לרעה, אם יינתן מונופול לרשות השידור על שידורים של הפוליטיקה הישראלית.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שלא בכדי כל מיני ראשי הממשלות דאגו לחנוק את רשות השידור, כי היא פשוט הייתה ביקורתית כלפיהם.

אלכס מילר: נתתי את זה כדוגמה.

אלכס מילר: אמרתי שצריכים להיות דברים בלעדיים לרשות השידור, למשל האירוויזיון.

ג'מאל זחאלקה: רשות השידור צריכה לדאוג שתהיה לה בלעדיות מבחינת האיכות וההיענות לצורכי הציבור, כדי שאנשים יצפו בשידוריה.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לעשות את זה במלאכותיות.

אבשלום וילן: כמו מכבי תל אביב.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר לסגור אותה ולעשות מונופוליזציה.

ג'מאל זחאלקה: הרי סיבת הקיום של רשות השידור היא שאכן יהיה שידור ציבורי, שייתן איכות, אחרת אין טעם לקיומו.

ג'מאל זחאלקה: הרי מפוצצים אותנו בשידורים שמדגדגים את האינסטינקטים הנמוכים ביותר של האדם.

ג'מאל זחאלקה: אין מחסור בזה.

ג'מאל זחאלקה: לכן יש טעם להקים רשות ציבורית שלא תהיה פופוליסטית ושלא תעבוד רק על רייטינג.

ג'מאל זחאלקה: אני לא אומר שצריך להזניח את הרייטינג, אלא אומר שהקו המנחה - ודובר פה על קו מנחה - הוא שאנחנו רוצים את האיכות, אבל לדאוג שהאיכות הזאת תביא לרייטינג.

ג'מאל זחאלקה: אלה דברים שאפשר לעשות.

ג'מאל זחאלקה: אני מדבר גם על תוכניות שאין להן רייטינג גבוה.

ג'מאל זחאלקה: יש תוכניות שצריך לשדר אותן גם אם אין להן רייטינג גבוה.

איתן כבל: אין על זה ויכוח, זה חלק מהמהות של השידור הציבורי.

ג'מאל זחאלקה: כי יש דברים שבחברה לא יבואו לידי ביטוי, אלא בשידור ציבורי.

ג'מאל זחאלקה: איך תתייחסו להמלצות ועדת דינור?

ג'מאל זחאלקה: לא שמעתי מהשר, לאור הרפורמה שנעשית עכשיו ובכפוף לאילוצים התקציביים, מה יהיה היחס לציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: הציבור הערבי מרגיש מנוכר לגמרי, הוא לא מקבל כל יחס.

ג'מאל זחאלקה: פעם היו לו שעתיים, ועכשיו אין לו דבר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו רואים אלג'זירה כי לא מתייחסים אלינו.

איתן כבל: איפה הימים של הסרט הערבי?

ג'מאל זחאלקה: רשות השידור לא צריכה לאפשר תעמולה לארצות ערב.

ג'מאל זחאלקה: אין היום ערוץ שיעשה את זה מלבד רשות השידור.

ג'מאל זחאלקה: צריך לטפל בבעיות של 18% מהציבור בארץ בשני אופנים: גם בשפה הערבית וגם כדי שהנושא שלנו יעלה למרכז הבמה בתוכניות.

ג'מאל זחאלקה: תשאל כמה אזרחים ערבים - פוליטיקאים, חברי כנסת, ראשי ערים – הופיעו בתוכנית פופוליטיקה בשנתיים האחרונות לעומת לפני שש שנים.

ג'מאל זחאלקה: תראה שלפני שש שנים הופיעו פי חמש או פי שש יותר.

משה גביש: לא ירד האחוז שלהם באוכלוסייה בינתיים?

מיכאל מלכיאור: אבל הפופולריות של התוכניות האלה ירדה לאורך השנים.

ג'מאל זחאלקה: הם טוענים שאם מביאים ערבים, זה מוריד את הרייטינג.

ג'מאל זחאלקה: זאת תשובה שקיבלנו.

מיכאל מלכיאור: לי אומרים אותו דבר...

מיכאל מלכיאור: אבל ככה באמת נראית התוכנית הזאת.

ירון אנוש: אני רק אציין שאני מסיים את תפקידי בקרוב, לפחות ברמת העיתונאים.

ירון אנוש: ממעקב של ארבע שנים שלי בתפקיד ובייחוד בשנה האחרונה, אני חושב שאולי פעם ראשונה נוצרו תנאים לעשות מהלך נכון ברשות השידור, מה שלא הייתי אומר בשום אופן לפני שנה לגבי הנהלה אחרת.

ירון אנוש: כאמור, לא הייתי אומר את זה לפני שנה, אלא דברים הפוכים לגמרי, כאשר היה ניהול אחר.

ירון אנוש: אני חושב שבשנתיים שבהן לא הייתי ברשות השידור והעובדה שחזרתי עכשיו לשדר ברדיו כפרילנסר - הייתי בשידור הפרטי וראיתי איך הוא מתנהל - העצימו אצלי את הדעה שחייבים לשמור על שידור ציבורי.

ירון אנוש: הגענו לשעת אמת מסוימת בעניין הזה.

ירון אנוש: אם תרשו לי לומר כמתבונן מן הצד, רשות השידור בשני הדרגים שלה, הניהולי החל מהשר הממונה ומהמנהלים, זה עסק של כמיליארד שקל בשנה, כ-850 מיליון השנה, שעד היום לקה ועדיין לוקה בדרגים הניהוליים הנמוכים בכך שהוא לא מתנהל כעסק.

ירון אנוש: בשום מקום בארץ עסק בסדר גודל כזה לא היה מנוהל כפי שהוא נוהל עד עתה.

ירון אנוש: מצד העובדים - ואני מייצג עובדים כאמור - אני חושב שהעובדים עדיין לא הפנימו, והם ייאלצו להפנים, את העובדה המכאיבה, שצורת העבודה הקיימת, שיטות העבודה הקיימות והדרך שבה הם עובדים חייבות להיעלם.

ירון אנוש: קשה לי לומר את זה כנציג עובדים.

ירון אנוש: לכן אנחנו העיתונאים תמכנו מאוד במהלך שיביא בעיקרו לצמצום מספר העובדים - השר כבל יודע את זה, עבדנו ביחד על העניין - אבל בעיקר לפרישה שלהם בתנאים הגונים מאוד, הרבה מעבר לתנאים למשל, בהם אני פרשתי לאחר 25 שנות עבודה.

ירון אנוש: אני לא רוצה אפילו לפרט לכם כמה, אבל אני רק אגיד שבסך הכל עם כל פיצויי לא יכולתי לקנות אפילו מכונית בינונית חדשה, שלא לדבר על כך שלא קיבלתי פנסיה.

ירון אנוש: אני מאוד מצדד בעניין הזה, אם אכן זה ילך לכיוון הנכון.

ירון אנוש: אני חושב שהתפקיד העיקרי כיום, ואולי שלב א' מתחיל להסתיים עם חקיקת חוק רשות השידור מחדש, זה שאתם תדאגו למחיצה - סליחה שאני אומר את זה - בין הדרגים הפוליטיים לבין הדרגים הניהוליים.

ירון אנוש: אני מודה שזאת פעם ראשונה שאני רואה שפוליטיקאי, ואני מדבר על השר הממונה, מתכוון כנראה לעשות את זה, לפחות זה הרושם שקיבלתי מהפגישות בינינו וגם מפגישות כאלה או אחרות עם יושב הראש החדש והמנכ"ל החדש.

ירון אנוש: הנושא של איכות מול רייטינג עלה פה לא אחת.

ירון אנוש: זה לא סותר, רבותיי.

ירון אנוש: אם תסתכלו על ה-BBC או על ה-PBS, שזה שירות השידור האמריקני או על ארטה בצרפת, תראו שיש תכנים שמגיעים להרבה מאוד אנשים גם באיכויות.

ירון אנוש: רק מי שסבור ששעשועים זה המפתח, אומר שצריך לעבוד על רמה שידורית מאוד נמוכה.

ירון אנוש: אני לא חושב שזו הכוונה שלנו ולא של ההנהלה.

ירון אנוש: לסיכומו של דבר, זה רגע האמת של רשות השידור.

ירון אנוש: אני חושב שבפעם הראשונה מזה שנים יש במדרג הניהולי אנשים שכן, בעזרתכם, יכולים לדאוג לכך שזה יעבוד, גם אם זה יהיה מכאיב מאוד.

מתי גרינברג: אני רוצה לברך את הוועד המנהל שנבחר סופסוף ואת יושב הראש שנתמנה לתפקיד.

מתי גרינברג: אני רוצה לציין את שיתוף הפעולה שיש לנו עם השר כבל הממונה על רשות השידור, את הפתיחות ואת ההבנה לצרכים.

מתי גרינברג: באתי לכאן במיוחד כדי להעביר את התחושה של העובדים שנמצאים באי ודאות.

מתי גרינברג: מדובר במאות עובדים, שלא יודעים מה יהיה עתידם.

מתי גרינברג: כשבחנתי את משכורתם, מסתבר שהמרכיב המרכזי של העובדים האלה הוא השעות הנוספות שהם מקבלים.

מתי גרינברג: לא נותרו להם מרכיבים נוספים לצורך הקביעה של הגמלה.

מתי גרינברג: אם אנחנו מדברים על פרישה בכבוד, זה אומר שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מפצים אותם.

מתי גרינברג: אני מנהלת משא ומתן במשך כמעט שלושה חודשים.

מתי גרינברג: אני לא רואה סימנים מההנהלה לכך שהיא מודעת לתחושה שצריך לעשות איזשהו שינוי.

מתי גרינברג: אנחנו מנהלים משא ומתן, באמת בפתיחות, בהבנה וברצון טוב, שהעובדים יקבלו את מה שהם צריכים לקבל בזכות העשייה שלהם, ואנחנו נתקלים באיזשהו מחסום "יש עוד זמן לזה".

מתי גרינברג: אין זמן לזה.

מתי גרינברג: אנחנו צריכים להתמודד עם התחושה של העובדים, שהם יוצאים עם המינימום.

מתי גרינברג: אנחנו מתכוונים שהעובדים האלה יחיו בכבוד.

מתי גרינברג: אנחנו לא נוציא אותם לפרישה, אם לא יהיה להם השכר הראוי למחיה.

מתי גרינברג: לכן אני מבקשת גם מיושב ראש הוועד המנהל להיכנס מייד למשא ומתן אינטנסיבי.

מתי גרינברג: נודע לי אתמול שההנהלה לא מתכוונת לשלם את פדיון ימי מחלה.

מתי גרינברג: מדובר על אנשים שצברו מאות ימים ושמרו על בריאותם.

מתי גרינברג: היום מבקשת הנהלת המשרד לבטל להם זכות זאת שמוקנית להם במשך עשרות שנים.

מתי גרינברג: יש להיכנס למשא ומתן אינטנסיבי כדי שהעובדים האלה ידעו מה עתידם וכדי שהם יקבלו פיצוי ושכר ראוי להמשך קיומם, כפי שאמר כאן השר כבל.

מיכאל מלכיאור: בוודאי שאנחנו בעד שכר ראוי להמשך קיומם, אבל לא ננהל פה את המשא ומתן, שבטח ייעשה במקום ראוי יותר.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לבקש מיושב ראש הרשות לחדד את הייחודיות של הרשות.

מיכאל מלכיאור: אם אין ייחודיות, כמו שאמר חבר הכנסת אלכס מילר, אלא זה יהיה רק העתק זול של משהו שיש ממילא בשוק, אין בזה טעם.

מיכאל מלכיאור: כולנו יודעים מה היינו רוצים שיהיה, זה לא המכנה המשותף הנמוך, אלא הגבוה.

מיכאל מלכיאור: צריך לעשות את זה גם עם פיתוח איכותי של החלקים השונים של המרקם התרבותי של החברה הישראלית, של הפלורליזם של החברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: צריך לתת לזה משקל.

מיכאל מלכיאור: אני מדבר גם על תוכניות איכות בהרבה מאוד תחומים אחרים, שאין לנו היום.

מיכאל מלכיאור: מה מוביל אותך ומה החזון שלך בתחום הזה, מעבר לשאלות שכבר נשאלו פה?

משה גביש: קודם כל, אני אישית באתי לרשות כמישהו שרוב עתידו כבר מאחוריו.

משה גביש: לא באתי לרשות כדי לעשות לי שם ולא כי אני רוצה ג'וב.

משה גביש: אני יושב הראש הראשון שלא מקבל משכורת מהרשות, על פי דרישתי.

ג'מאל זחאלקה: לא נראה אותך בכנסת.

ג'מאל זחאלקה: ..

משה גביש: אני מבטיח שלא תראו אותי כחבר, אבל בוודאי שתראו אותי בכנסת, כי אני צריך אתכם.

ג'מאל זחאלקה: יש עכשיו מודה בארץ, שהצעירים מצביעים עבור המבוגרים.

ג'מאל זחאלקה: אגב, יש לזה משמעות אדירה.

ג'מאל זחאלקה: זה מצביע על רדידות הדור החדש.

ג'מאל זחאלקה: כשזאת שיטת המחאה, זו בעיה.

משה גביש: באתי לכאן אחרי שניהלתי ארגונים יותר גדולים מהרשות, גם מבחינה כספית וגם מבחינת מספרי עובדים.

משה גביש: ניהלתי פעם את מס הכנסה, אחרי זה הייתי מנכ"ל של בנק, יש לי חברות פרטיות שלי, ובאתי לפה במידה לא קטנה בגלל השר הממונה, שהציע לי וביקש ממני לבוא.

משה גביש: אחרי זה גם ראש הממשלה הצטרף אליו.

משה גביש: הצטרפתי, כי אני חושב שצריך שידור ציבורי, ושידור ציבורי זה שליחות.

משה גביש: אם אתם שואלים אותי האם היום הרשות ממלאת את תפקידה הציבורי, התשובה היא לא.

משה גביש: צריך קודם כל לראות מה יש ברשות.

משה גביש: הרשות זה לא רק ערוץ אחד בטלוויזיה.

משה גביש: יש לה שבע רשתות שידור ברדיו.

משה גביש: היא משדרת היום ב-16 שפות, ולכן אפילו זה כשלעצמו, בלי קשר לתוכן, כבר חלק משידור ציבורי.

משה גביש: אף שידור מסחרי לא ישדר באמהרית, ברוסית או בפרסית.

משה גביש: אם מדברים מה זה שידור ציבורי, זה קודם כל חלק מזה.

משה גביש: מבחינת התוכן, הרשות לא מקיימת גם את ההחלטות וגם החוק.

משה גביש: זה נכון מה שאמר השר.

משה גביש: החוק קובע היום שאנחנו צריכים להוציא לפחות חצי מההפקות החוצה, ואני כבר אומר לכם שהיום לא עושים את זה.

משה גביש: היום לא עושים את זה, כי הרשות במצב כספי כזה שמעבר לקיים בקושי את השוטף היא לא עושה דבר.

משה גביש: מבחינת תזרים מזומנים, באוגוסט ספטמבר הרשות תעמוד, והיא תיסגר לא כתוצאה מההחלטה לסגור אותה, אלא כתוצאה מזה - בדיוק כמו שאמר חבר הכנסת וילן - שבמשך ארבע השנים האחרונות קיבלו במסגרת חוק ההסדרים החלטה לקצץ מהאגרה בשליש.

משה גביש: לקראת הרבעון השלישי של השנה הזאת הרשות תיעצר, ואם לא יהיה איזה שינוי, היא תיסגר, פשוט כי לא יהיה כסף.

משה גביש: זה גם דבר שצריך לדעת.

משה גביש: הסיבה שהיום אנחנו לא עושים יותר הפקות איכותיות היא שאין כסף.

משה גביש: אין כסף לא להפקות בפנים, כי זה גם עולה כסף מעבר למשכורות, ולא להוציא אותן החוצה.

משה גביש: מה הביא את הרשות למצב שלה?

משה גביש: קודם כל, היא הרבה מאוד שנים לא נוהלה: או שבכלל לא היה ועד מנהל או שלא היה מנכ"ל או שהיה ועד מנהל ומנכ"ל שהתכתשו ביניהם כל הזמן.

משה גביש: העסק לא נוהל.

משה גביש: הכספים הלכו לדברים, שאולי חלקם מחייבים ביקורות, חלק מבקר המדינה בדק כבר, לדוגמה: לרשות יש ארכיון ציבורי.

משה גביש: זאת גם תשובה לשאלה מה זה שידור ציבורי, רק שהכרחי גם בערכים כספיים להסביר את השידור הציבורי.

משה גביש: יש לרשות ארכיון, שהוא הנשמה וההיסטוריה של מדינת ישראל של עשרות שנים, מ"יומני גבע" ו"יומני כרמל", ועד מה עשה בן-גוריון ולאן הלך בן-צבי.

משה גביש: הארכיון הזה בסכנת התפוררות.

משה גביש: הארכיון הזה שכולל את כל ההיסטוריה של המדינה ומעבר לזה הוא היום עדיין באמצעים אנלוגיים, בטייפים ובקלטות, והוא הולך ומתפורר.

משה גביש: אין לנו כסף לעשות לו דיגיטציה ולהעלות אותו על אמצעים מודרניים.

משה גביש: אגב, הוא גם יכול להיות מתוכנית עסקית של הרשות.

משה גביש: היום אין אפשרות מעשית לעשות את זה, ולכן הוא הולך ומתפורר.

משה גביש: הרשות הוציאה מכרז, הוציאה חמישה מיליון שקל כחלק מהוצאה כוללת של 15 מיליון, שמולם אין כלום.

משה גביש: הכסף הזה הלך, שילמו אותו, לא רואים שום דבר מול זה.

משה גביש: הארכיון ברגע זה הולך ומתפורר.

משה גביש: חלק משירות ציבורי זה גם להראות את ההיסטוריה, להעלות אותה עם השלכות על ההווה בתוכניות שלא רק מזמינות פוליטיקאים או אנשים אקטואליים, אלא גם לראות אותנו ולראות מה היה פה פעם ואיך מזה אפשר ללמוד על מה יהיה.

משה גביש: זה חלק משידור ציבורי.

משה גביש: לדבר הזה אין כסף והוא לא נעשה.

משה גביש: כמו שאמרתי, לקראת הרבעון השלישי של השנה, אם לא יהיה שינוי, הרשות פשוט תעצור, תזרים המזומנים יהיה שלילי.

משה גביש: לגבי המצב הטכנולוגי של הרשות, כפי שאמר ירון אנוש, לפני שלושה ימים כשירד גשם, היה ספק אם ערוץ אחד יוכל להיות משודר, כי נכנס גשם לאולפן.

מיכאל מלכיאור: זה נשמע כמו הספרייה הלאומית שלנו, אגב בכל הסעיפים.

משה גביש: נכון, זה בדיוק כמו הספרייה הלאומית, מה שמלמד על סדר העדיפויות של מדינת ישראל.

משה גביש: רשות השידור והערוץ הציבורי בדיוק במצב של הספרייה הלאומית, רק שפה זה לא מוכרח להיות ואפשר לשנות את זה.

משה גביש: לגבי השידורים בערבית, למשל, אני מסכים עם מה שנאמר פה.

משה גביש: רוב השידורים צריכים להיות לאוכלוסייה פה, אבל מה קורה בפועל?

משה גביש: מזה כארבע, חמש שנים את הרדיו בערבית, למשל, שומעים מצוין בבני-ברק, אבל במשולש לא שומעים אותו.

משה גביש: ככה זה, ולמה?

משה גביש: לקחו להם משדרים, והיום עם סכום של בסך הכל כשני מיליון שקלים, אפשר לחזור ולשמוע את הרדיו בערבית.

משה גביש: הרדיו בערבית הוא רדיו טוב, הוא לא רדיו מטעם, הוא לא משדר הודעות ממשלה.

משה גביש: הוא רדיו טוב, רדיו באיכות טובה.

משה גביש: לא שומעים אותו לא במדינות ערב.

משה גביש: אם אתם זוכרים, פעם היו תמיד שומעים מהמפרץ שמשתתפים, כשזה גם דבר טוב שהם משתתפים.

משה גביש: עמדת מדינת ישראל בכלל לא מופיעה לא עבור ערביי ישראל ולא עבור מדינות ערב.

משה גביש: אני לא מדבר על העמדה הרשמית של הממשלה.

משה גביש: יש מלחמות, יש דברים יותר טובים או פחות טובים.

משה גביש: אתם יודעים מה?

משה גביש: אין לערביי ישראל היום תוכנית כלכלית.

משה גביש: גם אם תהיה, חלק גדול מהם לא ישמעו אותה, כי אין לנו משדר בגליל המזרחי ואין לנו משדר למשולש.

משה גביש: זה דבר נורא.

משה גביש: אז מה ששומעים זה אלג'זריה, רדיו פלסטין ורדיו מרמאללה.

משה גביש: אין שום דבר אחר, ושוב אני אומר לא של פרופגנדה.

מיכאל מלכיאור: למה טכנית בעבר כן שמעו?

משה גביש: היו משדרים בצורן ובמקומות נוספים, שמכל מיני סיבות ויתרו עליהם.

משה גביש: הייתה שרת תקשורת אחת שנתנה את המשדרים לרדיו פלסטין שמשדר בהם כבר שנים לא מעטות ושרת תקשורת אחרת שוויתרה על משדרים אחרים.

משה גביש: אני מדבר על המצב נכון להיום.

משה גביש: המצב הטכנולוגי הוא כזה שאנחנו היום ממש על הפנים: הארכיון ילך לאיבוד, את הרדיו בערבית לא שומעים.

משה גביש: אגב, תרגיש טוב, זה לא הרדיו בערבית, את רשת ב' לא שומעים.

משה גביש: אני גר בקיסריה.

משה גביש: כשאני אחרי נתניה אני לא שומע את רשת ב'.

משה גביש: יש בעיה.

ג'מאל זחאלקה: כל מי שנוסע בארץ, רואה שיש מקומות שאי אפשר לשמוע בהם רדיו בערבית.

ג'מאל זחאלקה: רק ב-AM אני מצליח.

ג'מאל זחאלקה: ב-FM אף פעם אני לא מצליח לשמוע.

משה גביש: את ה-AM עוד מעט נפסיק לשדר, כי הוא יותר יקר לנו לשידור.

משה גביש: אם נפסיק גם אותו, לא ישמעו בכלל.

משה גביש: ברשות יש הסכמי עבודה, שאין לי מילה אחרת לתאר אותם מלבד מושחתים, אבל חשוב לומר שזה לא דבר שהעובדים חתמו עליו לבד.

משה גביש: כל הסכם כזה מישהו חתם מול העובדים.

משה גביש: אני אביא דוגמה, שיכול להיות שטכנאי עובד מ-17:00 עד 12 בלילה, אבל רושם יום עבודה מ-8:00, אבל זה ההסכם.

משה גביש: אין לי פה כל כך טענה לעובדים כמו למנהלים, לאוצר ולמי שחתם על הסכמים כאלה ולמי שאישר אותם.

משה גביש: אי אפשר לחיות עם הסכמים כאלה, הם לא מאפשרים ניהול והם משחיתים את כולם.

משה גביש: מה זה שבאופן גלוי על פי הסכם אתה כותב דבר לא נכון?

איתן כבל: החוק החדש מבוסס על דוח דינור.

איתן כבל: אני אומר את זה בגדול, עם חיזוקים שנוגעים בעיקר להיבט הטכנולוגי, אינטרנט ומרכיבים כאלה.

ג'מאל זחאלקה: אמרתי רק שלפני שאתה מביא אותו לקריאה ראשונה, אנחנו רוצים לראות כאן בוועדה את תזכיר החוק.

ג'מאל זחאלקה: אז נוכל גם להעיר את הערותינו.

מתי גרינברג: אני רוצה לומר בקריאת ביניים שכאשר נאמר "הסכמים מושחתים", יש לזה קונוטציה מאוד שלילית.

משה גביש: כמו שאמרתי, הסכמי העבודה הם לא בעיה רק של העובדים, אלא בעיה של ההנהלות שחתמו מולם ובעיה של האוצר שאישר אותם.

משה גביש: אני מסכים לחלוטין עם מה שאמרו ירון אנוש ומתי גרינברג.

משה גביש: אי אפשר לפטר עובדים.

משה גביש: אני אתן לכם על מה מדובר פה, לא בפירוט גדול מדי.

משה גביש: עובד משתכר בשכר הבסיס שלו 5,000 שקל.

משה גביש: בגלל כל ההסכמים הלא טובים האלה, הוא מגיע ל-11,000 שקל, אבל אם הוא ייצא לפנסיה, הוא יקבל פנסיה של 3,000 שקל.

משה גביש: הוא יקבל 60% או 70% ממשכורת היסוד בלי כל התוספות האלה.

מיכאל מלכיאור: זה נכון גם לגבי מורים.

מיכאל מלכיאור: כל המורים שעבדו משרה וחצי או שתי משרות מקבלים על משכורת הבסיס שלהם של משרה אחת - - -

איתן כבל: לא בפערים כאלה.

מתי גרינברג: אתה משווה - - -

משה גביש: אני משווה את זה בעיקר לעובדי מדינה, כי הכללים שחלים על הרשות הם כללים שמקבילים לכללים של נציבות שירות המדינה.

משה גביש: מלבד זאת, יכול להיות שיש עוד בעיות.

משה גביש: אני בקושי מתגבר על אלה.

משה גביש: אי אפשר להוציא אדם שהמשכורת השוטפת שלו היא 11,000 שקל עם פנסיה של 3,000 שקל אחרי 25 או 30 שנה, כי הבסיס שלו הוא 5,000 שקל.

משה גביש: כפי שאמר השר, לדבר הזה קיבלנו התחייבות מהאוצר, משר האוצר, מהממונה על התקציבים ומראש הממשלה.

משה גביש: אני מקווה שיעמדו בהתחייבות הזאת.

משה גביש: אני לא יכול להגיד יותר מזה.

משה גביש: אדוני יושב הראש, כפי שאמרת, אין ספק שבלי שמישהו ייתן לנו לפחות גישור על הפער הזה, שאנחנו אפילו נתחייב להחזיר אותו במהלך השנים, לא תהיה התייעלות ברשות.

משה גביש: אנחנו עכשיו לוקחים חברה שתבדוק מה הוא המבנה הרצוי ברשות.

משה גביש: הגישור הזה יצטרך להיות כסף חיצוני.

משה גביש: האוצר יודע את זה, ואני רק מקווה שהוא יעמוד בהתחייבות שלו.

משה גביש: האוצר יודע את זה, מחויב לזה, ואני מקווה שהוא יעמוד בהתחייבות.

אלכס מילר: אם אתה מפעיל את תוכנית ההתייעלות שאתה מדבר עליה, מה החיסכון שמדובר עליו מתוך האחוז של כלל הכסף שאתה מקבל?

משה גביש: לדעתי, אם יחזירו את האגרה למצבה המקורי לפני שעשו את ההפחתות האלה, זה יכסה את כל הצרכים של הרשות ואת ההתנהלות שלה, למעט חלק מהחובות.

משה גביש: יש לנו למשל חוב של 150 מיליון שקל.

אלכס מילר: אני לא מדבר על זה מהפן הציבורי כמה הציבור ישלם, אלא אני שואל מבחינתך, מבחינת תוכנית ההתייעלות במערכת, כמה אתה הולך לחסוך?

משה גביש: בשוטף זה יחסוך למעלה מ-100 מיליון שקל בשנה.

אלכס מילר: שמינית?

משה גביש: כשמינית, כי זה יחסוך רק מחלק המשכורות כמובן, לא מדברים אחרים.

משה גביש: זה יחסוך בין שמינית לחמישית.

משה גביש: צריך לראות מה התנאים שיסוכמו.

משה גביש: עכשיו החברה עובדת, אז אני היום לא רוצה לומר מראש - אני לא יודע ואני גם לא רוצה להכתיב לחברה - האם נבקש שיפרשו 200 או 700 עובדים.

אלכס מילר: זה לא זה, יש גם נושא של הצוותים.

משה גביש: נכון.

משה גביש: אומר מילה אחת מה החברה אמורה לעשות.

משה גביש: החברה לא אמורה לעשות דברים בשמיים, היא אמורה לעשות בנצ'מרקינג.

משה גביש: היא אמורה לראות מה עושים בערוץ 10, מה עושים בערוץ 2 וגם מה עושים בערוצי שידור ציבוריים, כי יש הבדל בין שידור מסחרי לבין שידור ציבורי, ולקבוע בנצ'מרקינג: כמה כוח אדם וציוד אני צריך לשעת חדשות ולשעת תוכניות, ולפי זה לעבוד.

משה גביש: ההערכה שלי היא שזה יכול לחסוך כמו שאמרת, בין שמינית אבל עד חמישית מתקציב הרשות, אם נעמוד בזה.

משה גביש: מתוך החיסכון הזה אני אוכל גם להפעיל את הרשות ולעשות דברים יותר איכותיים וגם להחזיר לאוצר על פני מספר שנים את מה שהוא נותן לי עכשיו לנושא הזה של הפרישה.

משה גביש: אם האוצר ילך לקראתנו, זה אפשרי.

משה גביש: יש לנו היום אתר אינטרנט טכנולוגי, אבל הוא לא אתר תוכני.

משה גביש: אם לא יהיה אתר אינטרנט שהוא גם תוכני, שוב פספסנו את השידור הציבורי, כי ההערכות הן שתוך חמש עד 10 שנים הטלוויזיה תהיה שולית לכל נושא השידורים.

משה גביש: תהיה מערכת ביתית שהיא מסך של מחשב, שבו יהיה ה-MP3 וגם הטלוויזיה.

מיכאל מלכיאור: זה לא ייקח כל כך הרבה שנים, כבר היום זה קיים.

משה גביש: זה לוקח זמן, זה כמו דור שלוש בסלולארי.

משה גביש: אתה יודע מה?

משה גביש: אם זה ייקח פחות או יותר, זה יגיע.

משה גביש: היצרנים גם לא רוצים להפסיק קווי ייצור קיימים, אז הם גם יכתיבו לנו.

משה גביש: צריכים להבין ואני גם מקווה שבחקיקה החדשה יבינו, שאם לא נשכיל ונצליח להקים אתר אינטרנט ולא יהיו לנו האמצעים לכך, לא יהיה שידור ציבורי, כי עוד חמש שנים הטלוויזיות לא יהיו רלוונטיות.

משה גביש: אי אפשר לראות את השידור הציבורי רק ממכשיר אחד, אלא בכלל המכשירים: בטלוויזיה, במחשב ובסלולארי.

משה גביש: אחרי הרבה שנים שהרשות צברה חוב של 150 מיליון שקל על בניין שהיא קנתה בירושלים, יש עכשיו התנעה במשותף על ידי השר הממונה ושר האוצר להעביר את כל הרשות לקריית רשות השידור בירושלים.

משה גביש: גם עמדנו יחד עם השרים על זה שהרשות תישאר בירושלים, למרות שיש לנו הצעות יותר אטרקטיביות מחוץ לירושלים.

משה גביש: אנחנו חושבים שחשוב שהשידור הציבורי יישאר בירושלים.

משה גביש: אנחנו מאוד מקווים שגם פה מנכסים של הרשות נוכל לממן הקמה של קריית רשות השידור בירושלים.

משה גביש: יש התנעה ראשונה על ידי שני השרים, השר הממונה ושר האוצר.

משה גביש: מתחילים להזיז את זה.

משה גביש: גם זה בסופו של דבר יביא לחיסכון לא קטן.

משה גביש: אנחנו מפוצלים היום להרבה מקומות, שגורמים לכפילויות בכוח אדם ובאולפנים ובמקומות נוספים שבהם הגשם יכול להיכנס לאולפנים.

משה גביש: אני מקווה שגם בדרך הזאת נוכל להביא לחיסכון.

אלכס מילר: חשבתם על תוכנית בוקר?

איתן כבל: עכשיו קצת קשה לחשוב על תוכנית הבוקר.

איתן כבל: דרך אגב, העלויות שלה מאוד גבוהות, אלה עלויות לא קטנות.

איתן כבל: היא הייתה וירדה.

משה גביש: לסיכום, בגלל המצב הקיים, אנחנו עוסקים הרבה מאוד בצד המנהלי.

משה גביש: יחד עם זה, אסור לנו להזניח את הצד התוכני.

משה גביש: אני רוצה להביא דוגמאות.

מיכאל מלכיאור: זה מה שכולנו שאלנו, נניח שבכל הדברים הטכניים טיפלנו, מה החזון שלכם?

מיכאל מלכיאור: בשביל מה צריך את זה?

מיכאל מלכיאור: מה אתה רוצה להוביל?

משה גביש: הפקנו עכשיו למשל סרט שנקרא "הטמפלרים".

משה גביש: אני לא חושב שאיזשהו ערוץ מסחרי היה מפיק סרט כזה על מושבת הטמפלרים בתל-אביב, על אנשים גרמנים שבאו בתחילת המאה והפכו לאט לאט להיות נאצים שבסופו של דבר גורשו על ידי השלטון הבריטי.

משה גביש: שילבנו את זה יחד עם מה שקורה היום במושבה.

משה גביש: אני לא חושב שערוץ מסחרי היה עושה סרט כזה.

משה גביש: זה סוג ההפקות שאנחנו רוצים לעשות.

משה גביש: אחת הבעיות הקשות באמת היא העובדה שבישראל יש היום שתיים או שלוש מדינות בתוך ישראל.

משה גביש: יש אזור תל אביב והמרכז, אזור בו יש תרבות, אמנות, תיאטרון ואופרה, ויש אזור הפריפריה שאין לו ביטוי – לא ביטוי שבו הוא יכול לבטא את עצמו בערוצי התקשורת המסחריים ולא בכלי שמביאים לו משהו שיכול גם לעזור לו ולקדם אותו מעבר לנולד לרקוד או מלכת היופי.

משה גביש: אנחנו רואים בזה משימה שלנו, להביא לכך שבמדינת ישראל גם קהל בפריפריה וגם קהל של נישות ימצא לו מקום בשידור הציבורי.

משה גביש: התרגום של זה ממילים למעשים הוא תרגום לא קל.

משה גביש: בסך הכל הוועד המנהל והמליאה בני חודשיים, שלושה חודשים.

משה גביש: עכשיו התחלנו לקיים על זה סדרת דיונים, איך אנחנו עושים את זה גם במשאבים המצומצמים, אבל החזון שאנחנו רואים זה שיהיה ערוץ שידור.

מיכאל מלכיאור: ביסודם, המשאבים לא כל כך מצומצמים, אבל היא שוב כל הדברים מסביב.

מיכאל מלכיאור: בדקתי לפני כן מה ההבדל בין התקציב של הערוץ הראשון לערוץ השני, ואני לא יודע אם זה הבדל כל כך גדול.

משה גביש: אני אסביר בדיוק לאיפה זה הולך.

משה גביש: זה הולך קודם כל על משכורות לכוח אדם מיותר, כשבערוץ השני זה הולך להפקות.

מיכאל מלכיאור: אבל את זה אתה פותר.

מיכאל מלכיאור: מלבד זאת, זה מרגיז לראות ערוץ שכל חמש דקות יש שבע דקות פרסומות.

מיכאל מלכיאור: זה מרגיז, אז יש לכם גם יתרון מסוים.

מיכאל מלכיאור: צריך לדאוג שזה יהיה בתקציב נוסף.

משה גביש: נכון, אני מסכים.

איתן כבל: לא רציתי לפרוס כאן עכשיו את כל התוכניות ולומר לאן הולכים, אבל בהמשך לשאלה שלך שהיא שאלה מרכזית, יש כאן שתי שאלות מרכזיות.

איתן כבל: אחת מהן היא שאלה ארגונית, שלגביה אתה בדרך כלל אומר "תוך כדי תנועה".

איתן כבל: פה אין תוך כדי תנועה, פה צריך לבנות את המערכת מהמסד עד הטפחות.

איתן כבל: אני חוזר ואומר את זה, ואמרתי את זה גם לוועד המנהל, שכולנו לחוצים וכולנו רוצים להראות תוכנית פעולה.

איתן כבל: אינני מוכן ללכת למדיניות של טלאים.

איתן כבל: אני גם לא מאמין בה.

איתן כבל: אני חושב שגם אם יש תוכנית כזאת או אחרת שתהיה מוצלחת בנקודת זמן מסוים, היא תייצר מצג שווא כאילו הרשות נמצאת באיזושהי התפתחות.

איתן כבל: כולנו רוצים שיגידו שאנחנו נהדרים ושאנחנו עושים עבודה נהדרת, אבל אני יודע שכל התנהלות אחרת תרסק אותנו אף יותר.

איתן כבל: לכן השאלה הארגונית היא דרמטית.

איתן כבל: מדובר על 1,800 עובדים ועל כך שאין משדרים.

איתן כבל: שאלת לאן הכסף הולך.

איתן כבל: האם מישהו נכנס לאולפן של רשות השידור לאחרונה וראה איך הוא נראה?

איתן כבל: האם מישהו שמע את איכות המשדרים?

איתן כבל: התקיים דיון על התזמורת של רשות השידור בוועדה לענייני ביקורת המדינה.

איתן כבל: אין כמעט עובד שפורש היום או פרש מרשות השידור ולא תובע את הרשות.

איתן כבל: אין חיה כזאת.

איתן כבל: אם בסוף הוא גם לא מקבל את כל מה שרצה, החלק הזה מגיע למיליונים.

איתן כבל: שאתה מחבר את הכל, אתה כבר מגיע להיקפים של מיליונים.

איתן כבל: כשרוב התקציב הולך לשכר ותקורות, אתה לא מצליח להתחיל לנשום.

איתן כבל: לכן העניין הארגוני כאן שווה במעמדו לתכנים.

איתן כבל: נושא שני שגם אני מתחבט בו, לא כל מה שנכון ל-BBC בהכרח נכון גם לגבינו.

איתן כבל: לכל מדינה תרבות שלה ותפיסה שלה.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה יכול להתחיל שם.

איתן כבל: עוגן אחד אני כן רואה, שזה החדשות והאקטואליה.

איתן כבל: אתה כמעט לא רואה דוקומדיה בערוץ המסחרי, אבל החוכמה לא ניתנה רק לי.

איתן כבל: זה אחד האתגרים, אולי האתגר הגדול ביותר, שיעמוד בפני הנהלת הרשות.

איתן כבל: כשאני אומר "אל תנהלו את המאבק של האתמול", אני מתכוון לכך שלא כל מה שהיה נכון גם מבחינת מהות תוכנית לאתמול יהיה בהכרח נכון לגבי מחר.

איתן כבל: חבר הכנסת אלכס מילר, התכנים חשובים, אבל קודם כל צריך להיות מסד.

איתן כבל: אין לנו בכלל רצפה.

איתן כבל: בלי זה אי אפשר לעשות דבר.

איתן כבל: אין לנו תקציב.

איתן כבל: אנחנו מפורקים.

איתן כבל: אנחנו חיים מהיד אל הפה.

איתן כבל: אנחנו במשא ומתן מול האוצר.

איתן כבל: אם האוצר לא ייתן לנו את אותה רוח גבית, את אותו תקציב עד שנצליח להניח את הרכבת על המסילה, כמו שאמר יושב הראש שדיבר על אוגוסט ספטמבר, זו פשוט האמת העצובה.

איתן כבל: אחד הדברים שרובנו התחברנו אליו זה ביטול האגרה.

איתן כבל: אין מושב שלא נפתח עם הצעת חוק, אחת, שתיים או יותר, לביטול האגרה.

איתן כבל: אנחנו נצטרך להוכיח את עצמנו ולהראות שאנחנו מתייעלים ומתמודדים התמודדות אמיתית.

איתן כבל: אם נציג בפניכם את הדברים האלה, אני מצפה מכם לקבל גיבוי מלא.

איתן כבל: אינני יודע אם החוק יידון כאן או בוועדה משותפת עם , אבל מבחינתי כשר הממונה ומבחינתו של הוועד המנהל והעומד בראשו, אנחנו נעשה כל שביכולתנו כדי להצילה.

נילי בן גיגי-וולף: אני מהאגודה לזכות הציבור לדעת, אגודה שעוסקת בביקורת על התקשורת.

נילי בן גיגי-וולף: רוב הדברים כבר הועלו פה, ולכן אני אקצר ואומר רק כמה נקודות ממש קצרות שחשוב לנו להעלות.

נילי בן גיגי-וולף: כמובן שאנחנו תמכנו ונמשיך לתמוך - ואמרנו את זה ליושב ראש, מר גביש – בחשיבות השידור הציבורי, ואין ספק בכך.

נילי בן גיגי-וולף: אבל אף אחד לא יודע להגיד מה עלות שעת שידור, ויסכים אתנו מר גביש.

נילי בן גיגי-וולף: אין שום מחירון ותמחיר, ולכן אי אפשר לדבר על ניהול תקציבי ועל התייעלות.

נילי בן גיגי-וולף: דיברו על תוכנית בוקר?

נילי בן גיגי-וולף: כמה היא תעלה?

נילי בן גיגי-וולף: כמה עולה שעת שידור?

נילי בן גיגי-וולף: זה האלף בית הבסיסי של ניהול תקציבי קודם כל לעשות תמחור.

משה גביש: הרשות הוציאה מיליון שקל וחצי בארבע השנים האחרונות על מערכת תמחיר שלא עובדת.

משה גביש: זה חלק מההתנהלות.

מיכאל מלכיאור: לא תמחרו את התמחור...

נילי בן גיגי-וולף: אין שום תמחור.

נילי בן גיגי-וולף: איך אפשר לחשב, כשלא יודעים כמה עולה?

נילי בן גיגי-וולף: אני רוצה לדבר על תופעה שמתגברת לאחרונה.

נילי בן גיגי-וולף: דיברו פה על פרישה ועל ייעול.

נילי בן גיגי-וולף: עובדים ברשות השידור נמצאים קיימים, ובכל זאת מביאים כוח אדם חיצוני, פרילנסרים מה שנקרא, בשכר גבוה חלקם, על חשבון עובדים קיימים ברשות השידור, אם אלה כוכבים או לא.

נילי בן גיגי-וולף: אנחנו לא רואים למה כאשר יש עובדים טובים, ראויים, מיומנים ומנוסים בתוך רשות השידור ולדחוק עובדים קיימים, יש צורך לדחוק אותם כדי להביא כל מיני כוכבים, ואני לא אכנס פה לשמות, חלק פה יודעים במה מדובר.

ירון אנוש: הנקודה היא אחרת לגמרי.

ירון אנוש: מה שאת אומרת זו חוצפה.

מיכאל מלכיאור: מותר לה להגיד את דעתה.

מיכאל מלכיאור: גם אם זו חוצפה, אני אתן לך להגיב, אבל לא באמצע הדברים שלה.

נילי בן גיגי-וולף: אני בכוונה לא רוצה להעלות כאן שום שם, כי מבחינתנו הנקודה עקרונית לכאן או לכאן.

נילי בן גיגי-וולף: זה לא אפשרי שרשות השידור תבכה, ובצדק, על מצבה תקציבי, כי היא באמת מתפוררת ואין לה כסף לחיות, ומאידך היד השנייה ממנה אנשים בשכר גבוה.

נילי בן גיגי-וולף: אתה רוצה שם?

נילי בן גיגי-וולף: דן שילון מונה בזמן המלחמה להיות עובד של רשות השידור וששולם על זה שכר גבוה, שכר של כוכב, כי זה המחיר שלו.

נילי בן גיגי-וולף: איזו הצדקה ואיזה היה לזה, אם המצב של רשות השידור כל כך קשה?

נילי בן גיגי-וולף: דובר הרבה על הניסיון לפענח את הקוד שבין רייטינג לבין איכות.

נילי בן גיגי-וולף: בואו ניקח דוגמה מימים אלה.

נילי בן גיגי-וולף: הסדרה "מרחק נגיעה" זוכה להצלחה ולרייטינג עצום, ומה יש לנו שם?

נילי בן גיגי-וולף: חרדים, רוסים ופנייה לכל מיני סקטורים בציבור.

נילי בן גיגי-וולף: אולי זאת הנקודה, שהשידור הציבורי צריך לייצג ולדבר אל כל הסקטורים.

מיכאל מלכיאור: וגם התוכנית הזאת לא הייתה קיימת, אם זה לא היה בשנורר.

נילי בן גיגי-וולף: מה יש לנו מול זה במחלקת התעודה?

נילי בן גיגי-וולף: "יומנה של יוסף נחמני", "גדר חומה גבול", "רוח שקד", "הביטחוניים".

נילי בן גיגי-וולף: כולם סרטים חשובים שצריכים להיות משודרים, אבל הם מייצגים סקטור מאוד מסוים, השקפה מאוד מסוימת וזווית מאוד מאוד צרה.

נילי בן גיגי-וולף: למה סרטים שמייצגים סקטורים שונים ואחרים לא מגיעים לרשות השידור?

נילי בן גיגי-וולף: סרט מצוין כמו "סדקים" שדיבר על מפגשים בין ימנים לבין שמאלנים בתקופה שלפני ההתנתקות מגיע לערוץ שמונה.

נילי בן גיגי-וולף: אני הייתי רוצה כאלה דברים גם ברשות השידור.

נילי בן גיגי-וולף: אגב, הטמפלרים היה דבר נהדר, אז למה אנחנו רואים "גדר חומה גבול", "רוח שקד", "הביטחוניים" ו"יומניו של יוסף נחמני" ואחר כך מצפים שזה יגיע לכל הציבור?

משה גביש: "רוח שקד" בוודאי לא היה של ימין או שמאל.

איתן כבל: תפקידי להגן על העובדים, אבל אני לא אגן עליהם בכל מחיר.

איתן כבל: אי אפשר להגיד שהמצוינות צומחת לה.

איתן כבל: דרך אגב, אחד המאבקים שלי מול ההסתדרות - ואני אומר את זה כאדם שתומך בעובדים - זה לפעמים על ההגנה האבסולוטית, כי לא משנה אם מדובר במישהו שמבוקר עד ערב לא עושה דבר.

איתן כבל: יש הסכמי עבודה קיבוציים.

איתן כבל: הצגנו את הכיוונים שלנו.

איתן כבל: כל עוד אנחנו מתקדמים, בעניינים כאלה ואחרים תמיד נידרש לכך שיגיעו אנשים שהם ציבורית שדרים טובים יותר, באיכות גבוהה יותר או מביאים קהל מאזינים יותר גדול.

איתן כבל: אי אפשר להיתמם.

איתן כבל: יש כתב שכבר לא אצלנו לצערי, שהיה כתב מצוין.

איתן כבל: עם ישראל לא מחכה כל יום בשעה 21:00 ובודק האם יש לו כתבה היום או לא.

איתן כבל: לכן אני מקבל שזאת לא יכולה להיות תפיסה גורפת, זה התבצע באופן מוגבל.

איתן כבל: צריך לשים את הדברים בפרופורציה הנכונה.

איתן כבל: הוויכוח על התוכן זה ויכוח שלא יסתיים לעולם והוא גם לא צריך להסתיים.

איתן כבל: תמיד יהיה מי שיסבור שהתוכנית הזאת עם גוון כזה או אחר.

איתן כבל: מי שאישר את הסרטים האלה היה המנכ"ל, איש שאני מאוד מעריך ואוהב.

איתן כבל: נילי בן גיגי-וולף: יש לנו ביקורת על זה.

איתן כבל: מה רצית שנעשה?

איתן כבל: נגדל אנשים במבחנות ונבדוק האם בסרט מסוים הם סטו ואז נפצה בסרט הבא?

איתן כבל: הוצאתי את עצמי ואת הפוליטיקה לגמרי מתוך הרשות, כי אני מאמין בזה שאסור שתהיה פוליטיקה, בטח לא פוליטיקה מפלגתית, בתוך מערכת רשות השידור.

איתן כבל: אני מקווה שבעוד שנה אוכל לומר שהגוף יודע להתנהל מעצמו על פי כללי סדר וחוק, שלא צריך איזה רגולטור עליון.

איתן כבל: אבל הוויכוח הזה תמיד יתקיים.

איתן כבל: אני זוכר את הימים שהימין היה בשלטון, ואז היו טענות אחרות.

איתן כבל: לדבר אחד כולם היו שותפים, ימין ושמאל, בהרס רשות השידור, כל אחד בדרך שלו וכל אחד באידיאולוגיה שלו.

איתן כבל: היו"ר מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את הישיבה.

איתן כבל: על אף שאנחנו קבוצה מאוד אקסקלוסיבית, אנחנו רושמים לפנינו את הדברים של השר ושל יושב ראש רשות השידור, שהציגו בפנינו דבר מבורך - ראייה כוללת, שהיא לא ראיה של טלאי על טלאי, אלא מסתכלת על מכלול הבעיות של רשות השידור ופתרונן.

איתן כבל: אנחנו סבורים אכן, שאי אפשר לפתור את הבעיות כטלאי על טלאי, כי אז תהיה רשות שלא מתפקדת כמו היום, ושאולי יותר טוב בלעדיה.

איתן כבל: ברגע שתהיה ראייה כוללת ויהיה תקציב ראוי, אז גם הייעוד והחזון של הרשות יכולים להתקיים עם הייחודיות של תכנים, של איכות, של עומק ושל ייצוג כלל הפלורליזם בציבוריות הישראלית.

איתן כבל: כל המרכיבים האלה יכולים להיות מרכיבים, אם יש ראייה כוללת.

איתן כבל: אם חסרים מרכיבים, טכנולוגיה, אינטרנט, משדרים ותקציב בסיסי, אי אפשר לקיים את זה, ואז גם חבל על האגרה.

איתן כבל: אנחנו בהחלט נתמוך בכך, שאם יש תוכניות טובות ורשות ציבורית כמו שראוי שתהיה, גם האגרה היא בהחלט מוצדקת, אף על פי שאני באופן אישי - ואני אומר את זה בסוגריים - חושב שזה צריך להיות חלק מתקציב מדינה, ואז יש אגרה פרוגרסיבית, אבל מכיוון שזה נגד המסורת שהונהגה פה ובמדינות אחרות, אנחנו נשמור על האגרה ואפילו נשלם בשמחה אם המוצר יהיה טוב.

איתן כבל: תאמין לי שזה לא יהיה דיון אם תהיה תמורה.

מיכאל מלכיאור: הוועדה תומכת בגישת השר לגבי פרישה מכובדת בהסכמים ראויים עם הוועדים, שלא יבזו את העובדים ושיהיו כל האיזונים הראויים עם יציאת עובדים בצורה מכובדת וראויה, ולא בצורה מבזה.

מיכאל מלכיאור: נגבה גם את העבודה עם הבאת החוק בפני הכנסת.

מיכאל מלכיאור: נגבה את עבודת השר, כדי שהמטרה הסופית של כולנו תהיה רשות שידור עם כל המרכיבים של טלוויזיה ושל רדיו שיהיו במקום הראוי לחברה הישראלית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שגם ראוי להוסיף סעיף בהחלטה, שדרושה פעולת חירום להצלת הארכיבים והארכיונים, שהם נכס תרבותי חשוב ביותר.

מיכאל מלכיאור: אסור לנו להתפרק גם מהנכס התרבותי הזה.

מיכאל מלכיאור: אגב, אנחנו עוסקים בוועדה גם במכלול הנכסים התרבותיים שלנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נכלול גם את העניין הזה במהירות.

מיכאל מלכיאור: נבקש מכם תוכנית עם תקציב להצלת הארכיונים הללו, ואנחנו נטפל בזה במהירות.

מיכאל מלכיאור: ניתן לכם אפילו זמן לעשות את זה.

משה גביש: הייתה הצעת חוק של חברת הכנסת דליה איציק ושל עוד מספר חברי כנסת ב-2004 להצלת הארכיון של רשות השידור.

מיכאל מלכיאור: ומה קרה איתה?

משה גביש: מה שקורה עם רוב הדברים בתחום הזה.

מיכאל מלכיאור: תגישו לנו את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים להגיש חוק בו זמנית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמח להגיש גם את החוק הזה, אבל קודם כל תגיש לנו תוכנית עם תקציב.

מיכאל מלכיאור: לא כל דבר צריך לחכות לחוק.

איתן כבל: יש היום גופים עסקיים שמתעניינים.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, זה לא צריך לעבור לגופים עסקיים, כי אני חושב שזה חלק מהנכסים של המדינה.

משה גביש: תוך שבועיים נגיש תוכנית.

מיכאל מלכיאור: תוך שבועיים נקבל תוכנית כזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.