ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 172, 2007-03-19 09:30

מיכאל מלכיאור: אני פותח את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: בעזרת השם, נתחיל ונסיים את העבודה שלנו של הקמת המוסד העליון ללשון הערבית היום.

מיכאל מלכיאור: האם זה השם החדש?

מיכאל מלכיאור: למה לא האקדמיה ללשון ערבית?

מירב ישראלי: האקדמיה ללשון העברית היא בדיוק כך, וכתוב שהמוסד יקבע את שמו - - -

מיכאל מלכיאור: שבוע טוב לכולם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מתחילים בדברי תורה, כשהפעם אלה דברי קוראן.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת השיח' עבאס זכור ישכיל אותנו בדברי חכמתו, בבקשה.

עבאס זכור: בוקר טוב לכולם.

עבאס זכור: אני רוצה להדגיש שהאיסלאם מבוסס על הקוראן ועל הסונה.

עבאס זכור: בקוראן גם המילים של אלוהים שדרך המלאך גבריאל ירד הנביא מוחמד, והסונה זה הדיבורים שאמר הנביא מוחמד או המעשים שעשה.

עבאס זכור: לזה קוראים הסונה.

נאדיה חילו: כמו פרקי אבות.

עבאס זכור: אני היום אדבר על אמירה של הנביא מוחמד, שהכותרת שלה היא "אם אתה לא יכול לעשות טוב, אל תעשה רע".

עבאס זכור: שאל אחד מחברי הנביא מה הוא הדבר המרחיק את האדם מגיהינום.

עבאס זכור: אמר הנביא: האמונה באלוהים.

עבאס זכור: אני חושב שזה גם העיקרון ביהדות.

עבאס זכור: הדבר הכי חשוב זה להאמין באלוהים.

עבאס זכור: הוא שאל האם האמונה כרוכה במעשים, או שמספיק להאמין באלוהים וזהו.

עבאס זכור: אמר הנביא: לתת כתרומה חלק ממה שאלוהים נתן, אם זה כסף או השכלה לדוגמה - לתת ולתרום לאחרים חלק ממה שנתן אלוהים.

עבאס זכור: שאל: אם מדובר בעני או באדם שלא למד שאין לו מה לתת, אמר הנביא שיש לצוות על האנשים לעשות מעשים טובים ולהזהיר אותם ולהרחיק אותם מהרע.

עבאס זכור: שאל: אם אין באפשרותו לעשות כן, אמר הנביא שיעזור למובטל בלימוד מקצוע שיוכל לחיות ממנו.

עבאס זכור: שאל: אם הוא לא יכול ללמד אחרים, אמר הנביא שיעזור למקופחים.

עבאס זכור: שאל: אם מדובר בחלש שלא יכול לעזור למקופחים, שאל הנביא האם ייתכן שיש אדם כזה שלא יכול לעשות דבר מהדברים האלה.

עבאס זכור: אם קורה מצב כזה, על האדם הזה להפסיק להזיק לאחרים.

עבאס זכור: הוא שאל: אם הוא לא עשה את כל הדברים הטובים אבל לא הזיק לאחרים, האם הוא יגיע לגן עדן?

עבאס זכור: אמר הנביא מוחמד, שכל מאמין שעושה דבר אחד מהדברים שהזכיר, ביום הדין הדבר הזה ייקח אותו לגן העדן.

עבאס זכור: בערבית זה נשמע אחרת.

מוחמד ברכה: יש אמירה של הנביא מוחמד: תמוך באחיך כשהוא עושק ונעשק.

מוחמד ברכה: הוא שאל איך הוא יתמוך בו כשהוא עושק.

מוחמד ברכה: הוא אמר: מנע ממנו לעשוק.

מיכאל מלכיאור: התחלנו ברגל ימין, ואני מקווה שכך נמשיך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לסיים, ויש לנו בדיוק שעה לסיים את ההכנה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה לספר לחבר הכנסת ברכה שקיבלנו סדרה של תיקונים שהציעו אתה וסיעתך.

מיכאל מלכיאור: את כולם כבר הכנסנו בשבוע שעבר.

מיכאל מלכיאור: שאלתי את חבר הכנסת דב חנין לשם מה התיקונים האלה, אז הוא אמר שזה כדי לדבר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאת כל ההסתייגויות המהותיות הכנסנו לחוק.

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנחנו מלטשים את הליטוש האחרון לחוק.

מירב ישראלי: אחרי שהכנסתי את כל התיקונים, שלחתי את הנוסחים למשרדי הממשלה וקיבלנו עוד הערות.

מירב ישראלי: חלק מההערות הכנסנו, כי הן תאמו את החלטות הוועדה.

מירב ישראלי: לגבי חלק עלו שאלות חדשות שאציין, והוועדה תחליט מה לעשות איתן.

מירב ישראלי: אני מתחילה לקרוא: "חוק המוסד העליון ללשון הערבי, התשס"ז-2007".

מירב ישראלי: הכנסנו הגדרות, שכרגע אדלג עליהן.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שצריך לקרוא את זה עוד פעם, כי קראנו את כל זה.

מירב ישראלי: זה חדש, אבל זה טכני.

מירב ישראלי: "הקמת המוסד 2.

מירב ישראלי: מוקם בזה מוסד עליון למדע ולחקר הלשון הערבית בישראל (בחוק זה – המוסד); המוסד הוא אקדמיה ללשון ושמו ייקבע על ידיו".

מירב ישראלי: כאן הכנסנו שתי הסתייגויות.

מירב ישראלי: ב"תפקידי המוסד" – בעקבות ההחלטות של הישיבה הקודמת גם עיינו בתפקידים של האקדמיה המצרית: "3.

מירב ישראלי: תפקידי המוסד – חקר הלשון הערבית לתקופותיה ולענפיה; עיסוק בתחומי המינוח, הדקדוק, אוצר המילים, ההגייה, התעתיק והכתיב של הלשון הערבית, לרבות חידושי לשון והתאמה לעידן הטכנולוגיה והמחשוב המתקדם; עריכת מילונים כללים ומיוחדים; חקר הלשון בתרבות הערבית, לרבות בתחומי הספרות והשירה; קיום קשרים וחילופי מידע עם האקדמיה ללשון העברית ועם מוסדות לחקר הלשון הערבית והעברית בארץ ובעולם; שיתוף פעולה עם משרד החינוך ועם מוסדות להשכלה גבוהה ומתן ייעוץ, לפי בקשה, בתחומי פעילותה".

מירב ישראלי: אני רוצה להזכיר תיקון שעשינו פה.

מירב ישראלי: עלתה השאלה של מוסדות חינוך.

מירב ישראלי: באקדמיה ללשון העברית ההוראה הקיימת היא שההחלטות של האקדמיה יחולו על מוסדות חינוך.

מירב ישראלי: אמרנו שאולי נכניס את זה בתפקידים.

מירב ישראלי: בעקבות הנוסח ששלחתי, זו העמדה של משרד החינוך, והיא נראית לי הגיונית.

מירב ישראלי: בעיקרון, אין להם בעיה שההחלטות יחולו על מוסדות חינוך, זאת אומרת שמוסדות חינוך יצטרכו לפעול לפי ההחלטות של האקדמיה, כמו שהם פועלים לפי האקדמיה ללשון העברית, כששיתוף הפעולה יהיה עם מערכת החינוך, זאת אומרת עם מערכת החינוך.

מירב ישראלי: כמובן שהכוונה היא לא שהאקדמיה תיכנס למוסדות חינוך ספציפיים בלי משרד החינוך.

מירב ישראלי: לכן שיתוף הפעולה הוא עם משרד החינוך, והייעוץ יינתן לפי בקשה.

יצחק רייטר: מה לגבי רשות השידור?

מירב ישראלי: זה בסעיף של התחולה.

מירב ישראלי: כאן זה רק התפקידים, זה בעצם סוג של יחסים וולונטריים.

נאדיה חילו: הגדרת המושג של שיתוף פעולה בהתנהלות היומיומית תיקבע על ידי הפורום?

מוחמד ברכה: אני חושב שהניסוח הוא טוב.

מוחמד ברכה: הוא מאפשר שיתוף פעולה ועצמאות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שלא צריך לפי בקשה, כי אם הגוף רוצה לייעץ, צריך לקבל את הייעוץ שלו.

מירב ישראלי: אתה לא חייב בכל מקרה לקבל ייעוץ.

מירב ישראלי: אם כך, אני מורידה "לפי בקשה" ומשאירה כך את הנוסח.

מירב ישראלי: "(7) פרסום כתבים ומחקרים ועריכת כנסים בתחומי פעילותה".

מירב ישראלי: אני חושבת שזה מכסה את כל מה שדיברנו עליו.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהרחבנו מאוד בסעיף המטרה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה נותן הרבה יותר תוכן ובשר למוסד הזה, וזאת המטרה כמובן.

נאדיה חילו: המוסד השני ללשון העברית צריך לעשות תיקוני חקיקה, בהתאם לטיוטת החוק הזאת.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: את יכולה להציע ולהביא את זה בפני הוועדה.

מוחמד ברכה: בסעיף (2) כתוב "לרבות חידושי לשון והתאמה לעידן הטכנולוגיה והמחשוב המתקדם".

מוחמד ברכה: זה מצוין, אבל צריך הבהרה שזה לא יתנגש עם אקדמיות ללשון הערבית בעולם הערבי, שקובעות אותו דבר ושלא יקרה מצב שלאותו מותג ייקרא שם ערבי ישראלי ושם ערבי של העולם הערבי.

יהודית גידלי: ומה קורה אם בירדן זה שונה ממצרים?

מוחמד ברכה: בדרך כלל יש תיאום.

מירב ישראלי: השאלה אם אתה רוצה להגביל אותם בחוק או להסתפק ב-(5) שם יש לך תיאום קשרים.

רוני טלמור: אפשר אולי ב-(5) להכניס גם את הנושא של תיאום.

מירב ישראלי: חשבתי על זה, אבל השאלה האם תיאום זה לא קצת יותר מדי מגביל אותם.

מירב ישראלי: נראה לי שזה יגביל את העצמאות שלהם.

מוחמד ברכה: זה גם כפייתי.

מוחמד ברכה: בתיאום יש שני צדדים שצריכים להסכים, אז החתן מסכים אבל אני לא בטוח שהכלה.

נאדיה חילו: אני סומכת על הפורום.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, אני מציע שנשאיר את זה בניסוח הזה.

מיכאל מלכיאור: היו הרבה ויכוחים עד שהגענו לניסוח הזה.

מיכאל מלכיאור: זה ברור לגמרי שיש פה שוני באקדמיה, ושלא ייקבע פה – וזאת גם לא הכוונה – עבור כל העולם הערבי, איך העולם הערבי יפתח את שפתו, אבל זה יהיה חלק מהשיח, ולכן הכנסנו את סעיף (5), כי זה יהיה חלק מהשיח, שאנחנו מקווים שהאקדמיה הזאת תפתח.

מירב ישראלי: "המוסד – תאגיד 4.

מירב ישראלי: (א) המוסד הוא תאגיד".

מירב ישראלי: אנחנו נקבע לזה סעיף נפרד.

מירב ישראלי: "(ב) למוסד תהיה מליאה, שתורכב מכלל חבריה, למעט חברי כבוד וחברים יועצים, ומתוכה תיבחר המינהלה, וכן יהיה לו מנהל כללי.

יוסף עופר: אני רוצה להעיר לגבי "חברים יועצים".

יוסף עופר: אני אספר קודם כל מה קורה באקדמיה העברית, ואחר כך תחליטו.

יוסף עופר: באקדמיה ללשון העברית החברים היועצים, מעמדם כמעט שווה לחברים הרגילים.

יוסף עופר: יכול להיות חבר יועץ במשך הרבה שנים ורק אחר כך יעלו אותו בדרגה.

יוסף עופר: מבחינת הפעילות, במידה רבה הפעילות מתבססת על החברים היועצים, שהם יותר פעילים ויותר צעירים.

יוסף עופר: פה הם לא מוגדרים בתוך המליאה.

יוסף עופר: בכלל לא ברור לי מתוך החוק, האם יש להם זכות הצבעה לענייני לשון.

מיכאל מלכיאור: אין להם זכות הצבעה.

יוסף עופר: אז אני רק מעיר שזה לחלוטין שונה ממה שקורה באקדמיה ללשון העברית.

רוני טלמור: במליאת האקדמיה יש להם זכות הצבעה.

יוסף עופר: בוודאי, הדבר היחיד שהם לא עושים זה שכאשר בוחרים חברים חדשים, הם לא מוסמכים לבחור חברים חדשים.

יוסף עופר: בכל דיון לענייני לשון אין שום הבדל בינם לבין חברים רגילים.

יוסף עופר: כך זה אצלנו.

נאדיה חילו: בפעם הקודמת דיברנו על יועצים.

נאדיה חילו: אז אנחנו גם לקחנו בחשבון, שיכול להיות שחברים יצטרכו את הייעוץ המקצועי גם בתשלום, כלומר לא רק לייעץ מבין החברים, כך שאי אפשר גם לתת זכות הצבעה, כי זה כאילו ניגוד עניינים.

מירב ישראלי: חברים יועצים הם חברים.

מירב ישראלי: עובדי האקדמיה, ככל שהאקדמיה תיקח עובדים, יהיו עובדים.

מירב ישראלי: אלה שתי פונקציות שונות.

מיכאל מלכיאור: דנו בזה בהרחבה, אני לא רוצה לפתוח את זה עכשיו.

נאדיה חילו: גם לחברי כבוד אין זכות הצבעה.

מירב ישראלי: "הרכב המוסד 5.

מירב ישראלי: (א) מספר חברי המוסד לא יפחת מ-15 ולא יעלה על 23; חברים במוסד שמלאו להם 75 שנים לא יבואו במניין זה; לא יותר מ-10% מהחברים במוסד יכולים להיות חברי חוץ".

מיכאל מלכיאור: אני מדגיש שכאשר כתוב "לא יבואו במניין", הכוונה שהם ימשיכו להיות חברים מלאים, זאת אומרת שאפשר להוסיף עליהם חדשים, אבל הם ממשיכים להיות חברים.

יוסף עופר: זה סעיף שיש בו ניסיון רב באקדמיה ללשון העברית.

מירב ישראלי: חבר הכנסת ברכה, כאן יש הסתייגות שלכם, שלא התקבלה, ולכן היא תירשם כהסתייגות.

מיכאל מלכיאור: אתם רציתם להגדיל את מספר החברים, וסיכמתי עם חבר הכנסת חנין שתהיה לכם הסתייגות כדי שתוכלו לדבר.

מיכאל מלכיאור: סיכמנו עם כולם, שזה מספר אופטימלי פה.

נאדיה חילו: גם יותר מדי זה מסרבל את העבודה.

מיכאל מלכיאור: כן, יותר מדי זה לא טוב, אבל רשמנו לכם פה הסתייגות.

מירב ישראלי: "(ב) הממשלה תמנה את 15בהחברים הראשונים של המוסד, לפי המלצת השר לאחר שהתייעץ עם נציגי מוסדות להשכלה גבוהה ועם נציגי גופים ציבוריים העוסקים בתחום מדע וחקר הלשון הערבית; הודעה על הרכב המוסד ועל כל מינוי נוסף של חברים בו תפורסם ברשומות.

מירב ישראלי: (ג) בתום שנה אחת למינוי 15 החברים הראשונים, תמנה מליאת המוסד, בכל שנה, לא יותר משני חברים נוספים עד שיגיע מספר החברים ל-23; כן תמנה מליאת המוסד חבר חדש כל אימת שיתפנה מקומו של חבר מכל סיבה שהיא.

מירב ישראלי: (ד) שני שלישים לפחות מחברי מליאת המוסד יהיו מקרב האוכלוסייה הערבית".

מירב ישראלי: כאן יש שאלה שני שלישים ממה, זאת אומרת:

מירב ישראלי: האם אלה שני שלישים מכלל החברים, כולל 75, או שאלה שני שלישים רק מהמספר של המניין.

מוחמד ברכה: מה-23, כי אלה שמגיעים ל-75 ייצאו מה-23, זאת אומרת שהם יגיעו על פי אותו מפתח.

מיכאל מלכיאור: יהיו תמיד 23, רק שבהתחלה יהיו 15.

מיכאל מלכיאור: אותו דבר אומרת נציגת משרד המשפטים גם לגבי ה-10%.

עבאס זכור: 15 החברים הראשונים לא צריכים להיות לפי המלצת השר בלבד.

עבאס זכור: רוב הזמן כשבממשלה אין ערבים, זה צריך להיות בהתייעצות גם עם כמה מחברי כנסת ערבים.

מירב ישראלי: זה ערבוב רשויות.

עבאס זכור: כך זה במינוי של הקאדים.

מיכאל מלכיאור: השר זה רק במינוי הראשוני.

מיכאל מלכיאור: אחר כך השר לא קיים יותר.

עבאס זכור: הפעם הראשונית גם חשובה.

מוחמד ברכה: כפשרה למה שאומר חבר הכנסת זכור, אני מציע שזה יהיה בהתייעצות עם ועדת החינוך, התרבות והספורט של חברי הכנסת, כדי לאפשר לחברי הכנסת לומר את דברם.

רוני טלמור: זה לא מקובל.

מוחמד ברכה: אני מדבר על כל ניסוח שיאמר שזה יובא לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט על מנת לשמוע.

מירב ישראלי: זה לא מקובל.

מירב ישראלי: אנחנו לא עושים את זה.

נאדיה חילו: חבר הכנסת ברכה, הפעם נמצא כאן חבר הכנסת מלכיאור.

מיכאל מלכיאור: אין פעמים אחרות, זה קורה רק בהתחלה.

נאדיה חילו: הוא רצה שיבואו להתייעץ.

נאדיה חילו: אני אומרת שהפעם התמזל מזלנו ויש לנו יושב ראש כזה, אבל אם יהיה לנו יושב ראש אחר?

מוחמד ברכה: הכוונה היא ליצור דיון ציבורי בשלבי הכינון של המוסד.

רוני טלמור: אבל זה חד-פעמי.

רוני טלמור: אולי באמת מספיק לקיים דיון שלא מתחייב מלשון החוק.

מוחמד ברכה: גם אם זה יהיה בלשון החוק, זה יהיה פעם אחת.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת ברכה, בניגוד לניסוח הראשוני הכנסנו בפעם הקודמת "לאחר שהתייעץ עם".

מיכאל מלכיאור: אם אין איזו התנגדות עקרונית מאוד, לי אין בעיה שיהיה כתוב "בהתייעצות עם ועדת החינוך, התרבות והספורט".

מוחמד ברכה: אני לא אומר באישור.

מירב ישראלי: זו לא התייעצות על הנושא הכללי, אלא לגופו של אדם.

מירב ישראלי: זה לא דבר שועדת כנסת עושה.

מוחמד ברכה: אבל איך יבוא לידי ביטוי הדיון הציבורי, שאני באמת חושב שחשוב שהוא יתקיים?

מיכאל מלכיאור: הדיון הציבורי בא לידי ביטוי במוסדות להשכלה גבוהה, בגופים ציבוריים.

מיכאל מלכיאור: שינינו את זה ומאוד הרחבנו את הטקסט.

נאדיה חילו: אפשר לעשות את זה בלי חוק.

מיכאל מלכיאור: השר הגיע, והוא כנראה גם יהיה השר הממנה הראשון.

מיכאל מלכיאור: מאחר שזה בידיך להמליץ על 15 החברים הראשונים של המוסד, אנחנו נשמח אם תהיה התייעצות ציבורית יותר רחבה, בלי להכניס את זה לחוק, כולל הוועדה הזאת לגבי השמות של האנשים.

מיכאל מלכיאור: התייעצות לא פורמלית ולא מחייבת, אבל התייעצות עם ועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת.

מוחמד ברכה: פורמלית, אבל לא מחייבת.

גאלב מג'אדלה: אתה רוצה לשמוע את דעתי?

מיכאל מלכיאור: אני רק רוצה שתגיד לי כן או לא, ואז נמשיך הלאה לסעיף הבא.

גאלב מג'אדלה: לא, מפני שזה לא כן או לא.

גאלב מג'אדלה: צריכה להיות התייעצות ציבורית וגם פתיחות ציבורית, ולדעתי צריכה להיות גם עמדת פתיחה שתשלב אנשים שהתחילו בעבודה זאת מזה שנים רבות.

גאלב מג'אדלה: אני זכיתי להכיר חלק מהם, ויש להם זכויות גדולות.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שהם ראויים וטובים וגם עשו עבודה טובה.

גאלב מג'אדלה: אבל זה לא כן או לא.

מוחמד ברכה: הכוונה היא שהנושא הזה יובא גם לדיון בוועדת החינוך, התרבות והספורט.

מוחמד ברכה: אני מדבר על ההרכב, הקונספציה והשמות.

מוחמד ברכה: הרי זה הרכב מכונן של משהו שאחר כך יתקיים מעצמו, ללא התערבות של שום מוסד אחר.

מוחמד ברכה: אני חושב שוועדת החינוך התרבות והספורט של הכנסת תהיה במה לא רק לשמוע את דעתם של חברי הכנסת, אלא גם לדיון ציבורי רחב יותר על ידי אנשים שיוזמנו לכאן.

מוחמד ברכה: אין פה כוונה לקבוע נוסח מחייב.

מוחמד ברכה: לוועדת החינוך התרבות והספורט אפשר להזמין אנשים מקשת רחבה יותר, זאת אומרת לא רק לשמוע את דעתם של חברי הכנסת מוועדת החינוך התרבות והספורט, אלא לייצר דיון ציבורי פרלמנטרי דמוקרטי בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: על השמות?

מוחמד ברכה: כן.

גאלב מג'אדלה: מקיימים דיון ציבורי על העניין ועל הנושא.

מוחמד ברכה: גם.

מוחמד ברכה: אנחנו מדברים על מוסד מכונן, וזה חשוב.

גאלב מג'אדלה: על השמות לא יהיה דיון ציבורי.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה מאוד משפיל וזה חלק מחוסר אמון מסוים, אם נביא לפה דיון שמי על האנשים.

נאדיה חילו: אחרי שממנים אנשים, אפשר להביא לפה את ההרכב.

נאדיה חילו: אם יש הסתייגות, ויכול להיות שלמישהו תהיה הסתייגות על שם - - -

מוחמד ברכה: אנחנו לא מומחים ללשון הערבית, או שיש כאלה שהם לא מומחים, כי אני חושב שאני מומחה.

נאדיה חילו: אז אנחנו נגיש הסתייגות, אבל לא נביא את זה לדיון, כי זה מאוד משפיל להתדיין על ההרכב ועל האנשים.

נאדיה חילו: אם תהיינה הסתייגויות על חלק מהאנשים שהוועדה תחשוב שהם לא ראויים - - -

עבאס זכור: חשוב מי יהיה במקום הזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ננהג כפי שנהגו עד היום בכל המינויים של גופים ציבוריים על ידי הממשלה.

גאלב מג'אדלה: מעבר לזה, נפעל בצורה שונה נוספת להתייעצות ציבורית רחבה, אבל אנחנו לא נהיה חריגים ולא נעשה דבר שונה, כפי שהשרה, השר דיכטר או השר כבל אתמול הביאו לאישור הממשלה נציגים לרשות השידור, נציגים לחברת המתנ"סים וכולי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ננהג אותו דבר בדיוק.

מוחמד ברכה: זה מוסד מכונן.

מוחמד ברכה: אגב, אתה לא צריך לחשוש מזה.

מוחמד ברכה: אני יודע שאתה לא אמור לחשוש ואתה גם לא חושש ולא צריך לבטא עמדה שלילית כזאת.

גאלב מג'אדלה: אני לא חושש מדבר.

גאלב מג'אדלה: מכיוון שזה נושא ראשון מסוגו ומהותי, לא מדובר בעוד דירקטוריון, אני אקיים התייעצות ציבורית רחבה, גם עם חברי הוועדה וגם מעבר לזה עם הגופים ועם המוסדות שנוגעים לדבר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהשר אמר שהוא מבין את הדאגה של החברים שבאה פה לידי ביטוי, והוא לפנים משורת הדין, מעבר למה שמחייב אותו פה החוק, הוא יקיים התייעצות רחבה גם עם חברי הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אגב, כבר קיימתי את ההתייעצות עם חלק מהחברים, ואני אמשיך בזה.

רוני טלמור: אדוני, גם כשהשר ממנה וגם כשהמליאה, אולי כדאי להבהיר שאפשר למנות רק חברים שהם לא הגיעו עדיין לגיל 75?

רוני טלמור: מבחינת ההיררכיה הפנימית שנוצרת, נראה לי שהשר צריך למנות 15 חברים שיהיו עד גיל 75.

רוני טלמור: נראה לי שגם מינויים אחרי זה צריכים להיות כאלה, אלא אם כן אתם סבורים אחרת.

נאדיה חילו: זה גם משתמע מהחוק.

מיכאל מלכיאור: זה לא משתמע, אבל אם יש אדם מאוד ראוי בן 78, למה הוא לא יכול להיות שם מההתחלה?

מיכאל מלכיאור: מייד אחרי שהוא מתמנה, ממנים עוד אחד.

מירב ישראלי: חבל, כי זה כאילו ימנע למנות אדם שהוא אולי עם ניסיון.

רוני טלמור: אני לא מבינה איך זה ייראה בדיוק.

מיכאל מלכיאור: את שואלת מה אם הוא ירצה להתחכם, אבל אני לא חושש למצבים קיצוניים כאלה.

רוני טלמור: זה לא עניין של התחכמות, אלא איך עומדים אחרי זה בהוראות החוק.

מיכאל מלכיאור: כתוב פה בבירור, שאם יש מישהו כזה, המליאה ממנה עוד נציג אחד, וזה בסדר.

מירב ישראלי: אמרנו שלגבי שני שלישים מהאוכלוסייה הערבית זה רק מאלה שבאים במניין ללא ה-75.

מירב ישראלי: כנ"ל לדעתי גם בסעיף (ה): "(ה) בהרכב מליאת המוסד יינתן ביטוי הולם לייצוגם של בני שני המינים, ובכל מקרה לא יפחת שיעורן של הנשים מרבע מבין חברי מליאת המוסד".

מוחמד ברכה: לא של הנשים, אלא של אחד המינים.

נאדיה חילו: זה משתמע שזה נשים.

נאדיה חילו: אדוני יושב הראש, בחיפה הוקמה קליניקה משפטית, בהובלה של פרופסור סבן וג'ברין.

נאדיה חילו: הם אמרו שזאת חקיקה חדשה.

נאדיה חילו: הם אמרו שמהיום התקדים הזה, יצטרכו לפעול לפיו, כי אנחנו קבענו פה נורמה שלא קבענו בעבר של ייצוג הולם גם לנשים וגם לאוכלוסייה הערבית.

רוני טלמור: ערכנו בדיקה.

רוני טלמור: בגלל שמצאנו שיש כמה וכמה חוקים בהם כן נקבע שיעור כזה או אחר לנשים, אנחנו סבורים שזה לא נכון לקבוע מכסות, אבל בנסיבות האלה אני לא רואה מקום להסתייג כי יש חוקים אחרים.

מיכאל מלכיאור: עוד יותר טוב.

מירב ישראלי: "חברות במוסד 6.

מירב ישראלי: חברי המוסד מתמנים לכל ימי חייהם, אך מליאת המוסד רשאית לראות והפסקתה את מקומו של חבר כמקום שנתפנה ולמנות אחר במקומו בהתקיים אחד מאלה: החבר לא השתתף בישיבות המוסד במשך שנה או במשך שלוש ישיבות רצופות, או שידוע מראש שלא יוכל להשתתף בהן; החבר הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי לשמש כחבר המוסד; החבר חדל להיות תושב ישראל ולא מונה כחבר חוץ".

מוחמד ברכה: האם סעיף (2) לא נזיל?

מוחמד ברכה: מי קובע את חומרתו?

מירב ישראלי: החליפו את הנוסח של קלון.

מירב ישראלי: זה הנוסח המקובל בחקיקה כרגע.

מירב ישראלי: כמובן שאם הוא לא יהיה מרוצה מההחלטה, הוא יוכל לפנות לבית משפט.

מירב ישראלי: "(4) החבר ביקש זאת; במקרה זה רשאית מליאת המוסד, לבקשת החברה, למנות אחר במקומו כממלא מקום זמני, לתקופה שתקבע".

מירב ישראלי: בסעיף כפי שהיה מנוסח קודם, לא היה ברור על איזה מהעילות זה ממלא מקום זמני ועל איזה מהעילות זה ממלא מקום קבוע.

מירב ישראלי: נראה שבסעיפים (1) עד (3) זה צריך להיות ממלא מקום קבוע כמובן, ורק למעשה בסעיף (4) כשהחבר עצמו מבקש, זה יכול להיות גם זמני.

מירב ישראלי: העלו פה אפשרות שהחבר נוסע לשבתון בחוץ לארץ או דברים מהסוג הזה.

מירב ישראלי: משרד המשפטים העלה שאלה, האם אנחנו רוצים לאפשר בכלל מצב שמישהו לא יהיה שנתיים ויהיה לו ממלא מקום זמני.

מירב ישראלי: השאלה האם אנחנו רוצים בכלל לאפשר מצב כזה, או שמי שמתפטר, מתפטר.

מוחמד ברכה: או לתת חריג על שלוש ישיבות.

מירב ישראלי: זה סעיף (4).

מוחמד ברכה: אני מתכוון בלי ממלא מקום.

יוסף עופר: לא מדובר בחברי כנסת, אלא בחברי אקדמיה.

יוסף עופר: זה דבר רגיל מאוד שאדם נוסע לשבתון.

יוסף עופר: שלוש ישיבות זה נראה לי דרקוני לחלוטין.

יוסף עופר: באקדמיה ללשון מדובר על שנה.

גאלב מג'אדלה: אלא אם יש סיבה מוצדקת.

גאלב מג'אדלה: אם הוא בשנת שבתון, הסיבה מוצדקת.

מוחמד ברכה: אני שותף להערה, ששלוש ישיבות זה דרקוני מדי.

מוחמד ברכה: אני לא חושב שזה צריך לייצר מנגנון של חברות זמנית.

מוחמד ברכה: גם אם מישהו הולך לשנת שבתון של שנה או שנתיים, הוא יבקש אישור מיוחד, ואז המועצה תפעל בהרכב חסר בלי ממלא מקום.

גאלב מג'אדלה: למה שלא יהיה ממלא מקום?

מוחמד ברכה: אחר הוא יחזור ותגיד לממלא מקום שהוא יתחפף?

גאלב מג'אדלה: הוא נכנס כשהוא יודע מראש שהוא ממלא מקום לשנה.

גאלב מג'אדלה: זה יותר מכובד ממקום ריק.

מוחמד ברכה: אתם קבעתם שמדובר על מכסה של בין 15 ל-23.

מיכאל מלכיאור: זה תמיד יהיה 23.

מיכאל מלכיאור: אחרי ארבע שנים זה יהיה תמיד 23, לפחות.

רוני טלמור: הערה זאת והערות במקומות אחרים נובעות ממתח שנוצר בין העובדה שמצד אחד רוצים למנות את החברים לכל חייהם, וזה גם מקובל גם במקומות אחרים, למשל באקדמיה למדעים, אבל מצד שני שרוצים שהחברים יהיו פעילים ושהם יתרמו לעבודה השוטפת של המוסד, ושזה לא יהיה רק כיבוד, אלא שזאת תהיה כהונה שיש בצידה גם חובה.

רוני טלמור: ניסיתי לדבר על זה קצת עם מירב לפני הישיבה, כדי לראות איך אפשר לחדד את זה.

רוני טלמור: יש כל מיני אפשרויות.

רוני טלמור: אחת האפשרויות זה לקבוע מנגנון יותר רחב שמאפשר להפסיק כהונה של חבר.

רוני טלמור: עכשיו יש פה גם שאלה לאיזו מסקנה צריך להגיע כדי להפסיק כהונה, אבל בגדול אם רואים שהתרומה שלו לעבודה השוטפת היא לא מה שקיוו שתהיה.

רוני טלמור: אני זוכרת שמירב הציעה ללכת דווקא דרך התקנון, ודרכו לקבוע את החובות שלהם להיות פעילים.

מירב ישראלי: שיש גם בתקנון לאקדמיה ללשון העברית היום.

מוחמד ברכה: אני לא שמתי לב האם יש חובת התכנסות סדירה.

מירב ישראלי: יש למליאה כמה פעמים בשנה.

מירב ישראלי: זה בסעיף 11(א), חמש פעמים בשנה.

מירב ישראלי: מה שקיים היום בתקנון האקדמיה – וזה מה שהצעתי – זה שחבר צריך להיות חבר בשתי ועדות.

מירב ישראלי: חשבנו להכניס בתקנון הוראה, שבתקנון יהיו הוראות לגבי היקף הפעילות הנדרש מכל חבר.

מוחמד ברכה: אז במקום לומר שנה, אפשר לומר חמש ישיבות.

מוחמד ברכה: הרי אלה יכול להיות חמש ישיבות לפחות, כי הם יכולים להתכנס יותר.

מוחמד ברכה: במקום לומר שנה, שזה הרבה, אפשר לומר חמש ישיבות.

מירב ישראלי: במקום שלוש ישיבות, נקבע חמש ישיבות רצופות.

מיכאל מלכיאור: אבל לא אמרנו האם רוצים ממלא מקום או לא.

מיכאל מלכיאור: אני נוטה לקבל את מה שאומר חבר הכנסת ברכה.

מיכאל מלכיאור: נעזוב את ממלא המקום, לא צריך ממלא מקום, זה באמת מסבך.

מוחמד ברכה: זאת לא קבוצת כדורגל.

מירב ישראלי: יש גם עניין של קוורום.

מירב ישראלי: נגיד ששלושה או ארבעה אנשים יוצאים לשבתון, מצב שיכול לקרות.

מירב ישראלי: מתוך 23 ארבעה אנשים זה הרבה.

מירב ישראלי: אני חושבת שחבל שהאקדמיה תפעל בהרכב חסר.

יהודית גידלי: אגב, גם בכדורגל יש הרכב חסר.

יוסף עופר: בישיבת מליאה של האקדמיה ללשון יש כ-30 משתתפים, מכיוון שמחציתם הם חברים יועצים והם חברים ושותפים לכל דבר.

יוסף עופר: לפי המספר הזה, יהיו פה בישיבה ממוצעת שמונה אנשים.

מירב ישראלי: הם יכולים להיות בישיבות, רק שאין להם זכות הצבעה.

מיכאל מלכיאור: זה 15 בשנה ראשונה.

מיכאל מלכיאור: ברצף השנים זה תמיד 23, לא יהיה מצב כזה.

נאדיה חילו: גם נוסיף יועצים.

יוסף עופר: לאקדמיה ללשון נבחרו סופרים מפורסמים שאני לא אזכיר את שמם שלא טרחו לבוא לישיבות.

יוסף עופר: בפועל הם לא יזמו אף פעם ישיבה להוציא אותם.

מירב ישראלי: השאלה האם אתם רוצים לתת למליאת האקדמיה אפשרות להוציא חבר מסיבות אחרות, שזה לא קיים.

נאדיה חילו: רק אם הוא לא משתתף או לא אפקטיבי.

מיכאל מלכיאור: בואו נוריד את סעיף (4).

מירב ישראלי: אז החבר לא יכול לבקש?

מוחמד ברכה: הוא יכול לבקש, אבל לא ממלא מקום.

מירב ישראלי: הרישא זה שמקומו התפנה.

מירב ישראלי: אתם רוצים שאם הוא ביקש, הוא יוכל לצאת לשנתיים ולחזור אחרי שנתיים.

רוני טלמור: זה כמו התפטרות.

מירב ישראלי: זאת לא התפטרות, זאת השעיה.

רוני טלמור: אבל אמרנו שלא רוצים ממלא מקום.

מירב ישראלי: הם רוצים שהוא יוכל להשעות, בלי שימנו לו ממלא מקום.

מיכאל מלכיאור: הוא יכול לבקש לצאת לשנה או שנתיים, הייתי אפילו מגביל את זה לשנתיים.

מוחמד ברכה: לתקופה של עד שנתיים.

רוני טלמור: במצב כזה לא יעשו שימוש בסמכות לפי סעיף 6(1), והשאלה אם צריך להסדיר את זה מעבר לכך.

רוני טלמור: אם המליאה רואה הצדקה ולא סבורה שבמשך השנתיים האלה צריך להעביר אותו מכהונתו, אין לה חובה, היא רשאית.

רוני טלמור: היא רשאית כשזה לא מוצדק מבחינתה, אבל מבחינתה אותן שנתיים מוצדקות, אני לא רואה לכך סיבה.

מיכאל מלכיאור: היא אומרת שהמליאה לא חייבת להפסיק.

מיכאל מלכיאור: אם יש סיבה מוצדקת שאדם יצא מטעם האקדמיה לשליחות למשך שנתיים, לא צריך לפטר אותו.

נאדיה חילו: המליאה עצמה תקבל את ההחלטה בהתאם לנסיבות.

רוני טלמור: הצדק סביר או ניסוח קצת אחרת, אבל זאת הכוונה.

מירב ישראלי: לדעתי זה הניסוח.

נאדיה חילו: צריך גם לתת קרדיט למליאה.

נאדיה חילו: הרי אנחנו יוצאים מההנחה שיושב שם יושב ראש ושמדובר באנשים שיודעים ואכפת להם, והם ישקלו לגופו של עניין.

מירב ישראלי: אם כך, אני מורידה לגמרי את סעיף (4) ומוסיפה "לפי הצדק סביר" בסעיף (1).

מוחמד ברכה: אני רוצה לשאול את האם באקדמיה ללשון העברית יש כישורים מסוימים שצריכים להתקיים כדי להיות חבר המועצה.

יוסף עופר: כן, מדובר בתקנון על חוקרי לשון וסופרים עבריים.

מוחמד ברכה: לא השכלה אקדמית?

יוסף עופר: לא.

מוחמד ברכה: איך בוחרים את גרוסמן או את א.

מוחמד ברכה: ב יהושע?

יוסף עופר: לא הייתי בישיבות בחירה.

יוסף עופר: פורמלית מדובר בחוקרי לשון וספרות עברית.

מירב ישראלי: "תוקף פעולות 7.

מירב ישראלי: תוקפו של דיון במליאת המוסד לא ייפגע מחמת שנתפנה מקומו של חבר מחבריה, או מחמת פגם שחל במינויו.

מירב ישראלי: חברי כבוד 8.

מירב ישראלי: (א) מליאת המוסד רשאית למנות חברי כבוד, מבין חברי המוסד ומבין שאינם חבריו, ובלבד שמספרם לא יעלה על מחצית ממספר חברי מליאת המוסד.

מירב ישראלי: (ב) נתמנה חבר המוסד לחבר כבוד, רשאית מליאת המוסד למנות חבר אחר במקומו.

מירב ישראלי: חברים יועצים 9.

מירב ישראלי: מליאת המוסד רשאית למנות חברים יועצים, שהם מומחים בתחום הלשון והספרות הערבית, ובלבד שמספרם לא יעלה על שליש ממספר חברי מליאת המוסד.

מירב ישראלי: גם כאן קיבלנו הסתייגות מחבר הכנסת ברכה.

מירב ישראלי: הכנסנו פה הסתייגויות שלכם.

מירב ישראלי: נשיא המוסד וסגנו 10.

מירב ישראלי: חברי מליאת המוסד ימנו מביניהם את נשיא המוסד ואת סגנו".

רוני טלמור: לגבי סעיפים 8 ו-9, חשוב לומר שלי לא לגמרי ברור מה ההבדל בין חבר כבוד לבין חבר יועץ ולמה עושים הבחנה ביניהם.

רוני טלמור: אני אשמח לדעת באקדמיה מה ההבדל ביניהם, אבל כרגע זה לא ברור לי.

רוני טלמור: אלה סתם שני סוגי חברים שלא מצביעים באופן פורמלי, אבל רוצים שהם יהיו בסביבה, אבל מה זה אומר מעבר לזה?

יוסף עופר: אלה שני דברים שונים לגמרי.

יוסף עופר: חבר כבוד זה אדם שידוע שלא יוכל לבוא.

יוסף עופר: הוא בעל מעמד, אולי תושב חוץ.

יוסף עופר: היה מקרה אחד בהיסטוריה, שגם תורם אקדמיה שתרם לבניין האקדמיה התמנה כחבר כבוד, וזה היה תקדים חד-פעמי.

יוסף עופר: בשנים האחרונות השתמשו בזה לחוקרים מחוץ לארץ שהתמנו לחברי כבוד.

יוסף עופר: הם באו לפעם אחת, הרצו על נושא חשוב, אבל הם לא משתתפים בישיבות באופן סדיר וידוע מראש שהם לא יוכלו להשתתף.

מיכאל מלכיאור: התשובה היא טובה וברורה.

מוחמד ברכה: זה טוב.

מוחמד ברכה: הייתי למשל רוצה לראות את מחמוד דרוויש כחבר כבוד במוסד.

מירב ישראלי: "סדרי עבודת 11.

מירב ישראלי: (א) מליאת המוסד תתכנס לפחות חמש פעמים בשנה; נשיא המוסד יזמן מליאת המוסד את ישיבות מליאת המוסד, יקבע את מועדן, מקומן וסדר יומן וינהל אותן".

עבאס זכור: אני רוצה להוסיף או לפי בקשה של 20% או 30% מחברי המליאה.

מירב ישראלי: אז אולי נכתוב "וכן לפי".

כאמל ריאן: בסעיף 9 הייתי רוצה לראות לא רק מומחים בתחום הלשון והספרות הערבית.

כאמל ריאן: יכולים להיות יועצים גם בתחומים אחרים, אם הם למשל יצטרכו להתייעץ עם מומחים לשפות אחרות.

מירב ישראלי: אפשר להתייעץ, אבל השאלה האם אתה ממנה אותו בתור חבר ממש.

מוחמד ברכה: אם יש המצאה טכנולוגית, מזמינים מומחה שיסביר על מנת להגיע למילה הטובה ביותר, אבל הוא לא יהיה חבר מחליף.

מירב ישראלי: הדבר היחיד שאפשר לעשות זה להרחיב את התרבות יותר מהספרות.

קריאה: החברים האלה מצביעים בישיבות בענייני לשון?

מירב ישראלי: לא, הם לא חברי מליאה.

רוני טלמור: האמת היא שאולי כדאי לכתוב שהם כן חלק מהמליאה, אבל ללא זכות הצבעה.

רוני טלמור: הכוונה היא שהם כן יזומנו לישיבות, אחרת מה הטעם בנוכחות שלהם, אבל הם בלי זכות הצבעה.

מירב ישראלי: אם זה מקובל, אחר כך ננסח את זה.

מירב ישראלי: בעיקרון, החברים היועצים יהיו חלק מהמליאה של האקדמיה.

רוני טלמור: גם חברי הכבוד.

רוני טלמור: האם אצלכם הם מוזמנים באופן עקרוני לישיבות המליאה?

יוסף עופר: עקרוני כן, אבל מראש ברור שהם לא יבואו.

מירב ישראלי: נראה לי שנכניס את היועצים.

רוני טלמור: נראה לי שגם חברי כבוד.

רוני טלמור: הרי הרעיון שלא סופרים אותם בקוורום ושאין להם זכות הצבעה לא משפיע על קבלת ההחלטות, אבל צריך לתת איזושהי משמעות לכך שהם בכלל חברים מסוג כזה או אחר, אחרת מה הטעם שהם חברים?

מירב ישראלי: גם בחידושי לשון, שמצביעים עליהם במליאה, אתה אומר שליועצים זכות הצבעה כמו לכל חבר אחר.

מיכאל מלכיאור: באקדמיה הנקודה של חידושי לשון פחות משמעותית וההצבעות פה הן פחות משמעותיות בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: זה ההבדל, בגלל מה שאמר חבר הכנסת ברכה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא נקבע עבור כל העולם הערבי את חידושי הלשון.

מירב ישראלי: הם חברי מליאה ללא זכות הצבעה?

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: זה מה שהציע משרד המשפטים.

יצחק רייטר: האם יש קוורום מחייב?

מירב ישראלי: מייד נגיע לזה.

מירב ישראלי: חברי מליאה ללא זכות הצבעה.

מירב ישראלי: אני לא מבינה את זה לגמרי.

מיכאל מלכיאור: מה זה אומר להיות חבר מליאה?

רוני טלמור: זה אומר שאתה נוכח בדיונים.

מירב ישראלי: אפשר לקבוע שהם יוזמנו לדיונים וישתתפו בהם.

רוני טלמור: אז אפשר לכתוב את זה גם כך, זה אותו דבר, אין בעיה.

מירב ישראלי: בעיקרון, אנחנו רוצים שהם יוזמנו ויהיו חברי מליאה, אבל בלי זכות הצבעה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים שהם יהיו נוכחים בדיונים.

מירב ישראלי: עלתה פה הצעה של חבר הכנסת זכור, שמליאת המוסד תתכנס לפחות חמש פעמים בשנה וכן לפי בקשת שליש.

עבאס זכור: 20% או 30% מחברי המליאה.

מיכאל מלכיאור: בדרך כלל, כשיש אפשרות של חלק לכנס, זה בגלל שלא נפגשים לעתים תכופות.

מיכאל מלכיאור: אם יש מועצה שמתכנסת פעם בשנה, אומרים שזה לא רק זה, אלא גם כששליש מבקשים.

מיכאל מלכיאור: אם חייבים להתכנס לפחות פעם בחודשיים, הצורך של כינוס המועצה הוא פחות מהותי.

מיכאל מלכיאור: מה שכן, אם למשל הנשיא לא רוצה להעלות נושא מסוים, העובדה שיש לשליש מהחברים אפשרות להעלות נושא לסדר היום - לא רק לבקש, אלא לדאוג שזה יעלה - יותר חשובה.

מוחמד ברכה: זה לא מוסד שצריך לנהל בו חיים שוטפים.

מירב ישראלי: אבל אז אפשר לא לקבוע שליש, אלא לומר שהנשיא יעלה על סדר היום נושאים לפי בקשת החברים.

יוסף עופר: ואם חבר מסוים רוצה וכל האחרים לא?

מוחמד ברכה: אני חושב שהיועצת המשפטית צודקת.

מוחמד ברכה: הרוב יכול לדחות ולהחליט שזה לא יידון, אבל כל אחד יכול להעלות את הנושא.

יוסף עופר: צריך לקבוע טווח זמן.

יוסף עופר: אם לפני כל ישיבה הנושא רוצה לדון בנושא א' ופתאום החברים מבקשים לדון ב-10 נושאים אחרים, לא תתקיים ישיבה.

עבאס זכור: אם שליש מהחברים רוצים נושא מיוחד, הם יכולים לדון עליו.

רוני טלמור: בסעיף לגבי התקנון נכתב שהמליאה תוכל לקבוע לעצמה סדרי עבודה בתקנון, ככל שהם לא נקבעו כאן בחוק.

רוני טלמור: אפשר להוסיף סדרי עבודה, למשל כמה חברים יכולים להעלות נושא לסדר היום.

מירב ישראלי: זה בדיוק מה שרוצים לעשות פה.

מירב ישראלי: מוצע ששליש מחברי המליאה, ורק שליש מה-23, יכולים לבקש להעלות נושא לסדר היום.

מוחמד ברכה: למה שליש?

מוחמד ברכה: אם חבר המליאה רוצה להעלות נושא, מה הבעיה עם זה?

מירב ישראלי: אז אפשר לומר שהוא יעלה את זה זמן מספיק מראש.

מוחמד ברכה: נגיד שבוע או 10 ימים לפני הישיבה.

רוני טלמור: זה לא קשור לחוק, זה יותר לתקנון.

מוחמד ברכה: אז המליאה תהיה סוברנית לדחות או לקבל את עמדתו.

מירב ישראלי: אולי התקנון יקבע איך מעלים נושאים לסדר היום.

נאדיה חילו: עדיף, כי יכולים להעלות מה שחשוב למישהו אחד או אחר, כשזה מסרבל את העבודה.

נאדיה חילו: אתה נותן כלי לכל אחד.

נאדיה חילו: מה שחשוב לך, לא חשוב לי ולהפך.

מוחמד ברכה: לכן יש רוב, שיכול לקבל את הדעה הזאת או לא לקבל אותה, אבל לא להעלות את הנושא?

נאדיה חילו: לבקש, אבל לא לחייב את הדיון, אם מישהו מעלה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על אנשים מכובדים.

מיכאל מלכיאור: כמעט בכל מליאה, בכל גוף ובכל הנהלה יש אפשרות להעלות נושאים, שונות.

מיכאל מלכיאור: אם זה לא טוב, מורידים את הנושא.

מירב ישראלי: אולי נוסיף בתקנון, שלגבי סדרי עבודה, לרבות - - -

רוני טלמור: אין צורך.

רוני טלמור: בדרך כלל כותבים שסדרי עבודת המוסד ייקבעו בתקנון ככל שלא נקבעו בחוק זה.

מירב ישראלי: כתבנו את זה, אבל יש פה פירוט מסוים.

מירב ישראלי: אולי אפשר לכתוב לגבי ישיבות המליאה.

רוני טלמור: אבל זה חלק מסדרי העבודה של המוסד וועדותיו.

מירב ישראלי: אם רוצים לאפשר לאנשים להעלות נושאים לסדר היום, אפשר להזכיר את זה.

רוני טלמור: אבל זה נראה טריוויאלי שזה חלק ממה שיוסדר בתקנון.

מיכאל מלכיאור: נשאיר את זה.

נאדיה חילו: אם זה מובן מאליו, אין צורך.

מיכאל מלכיאור: זה מובן מאליו, נשאיר את זה.

מירב ישראלי: אם כך, אני לא מתקנת את 11(א).

מירב ישראלי: "(ב) המניין החוקי בישיבות מליאת המוסד הם רוב חבריה".

מירב ישראלי: השאלה היא האם זה כל המליאה כולל בני ה-75.

רוני טלמור: אבל אז צריכה להסדיר את 11(א).

רוני טלמור: "נשיא המוסד יזמן.

רוני טלמור: ..

רוני טלמור: יקבע את מועדן, מקומן וסדר יומן וינהל אותן" ואחרי זה בהתאם להוראות התקנון.

מירב ישראלי: בגלל שרצינו להכניס משהו שמאפשר גם לחברים להעלות.

מירב ישראלי: זה נראה לי ברור שזה בהתאם להוראות התקנון.

רוני טלמור: השאלה האם אפשר להעלות טענה שהתקנון לא יכול לקבוע אחרת.

מירב ישראלי: לכן אמרתי שנוסיף בתקנון את האפשרות הזאת.

מירב ישראלי: כשנגיע לתקנון, נראה.

מיכאל מלכיאור: אם אתה מוציא מהרוב את בני ה-75, אתה יכול להגיע למצב שיהיה רוב עם החברים המבוגרים ביותר, אבל לא בלי, זאת אומרת שהמגבלה הזאת עובדת לשני הכיוונים.

מיכאל מלכיאור: רוצים שזה יהיה רוב ממש של ה-23?

מירב ישראלי: לאפשר להם להגיע להחלטות גם כשלא כולם מגיעים, כי יכול להיות שזאת בעיה.

מירב ישראלי: אני לא יודעת איך זה באקדמיה ללשון העברית.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שהמבוגרים יותר אולי יגיעו פחות.

קריאה: האמת שזה גם יכול לעבוד הפוך.

מיכאל מלכיאור: נשאיר את זה מתוך ה-23.

רוני טלמור: אם אתה לא מגדיל את זה ל-23, אלא לחברים שכוללים גם את המבוגרים יותר, יכול להיות שהקושי הזה קטן.

מיכאל מלכיאור: אפשר לפתור את זה, אם עושים את זה במספר, נגיד שצריך קוורום של 10.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא בהתחלה בשנים הראשונות כשיש רק 15.

מיכאל מלכיאור: אם אתה קובע קוורום, זה יותר טוב, כי אז יש לך קוורום ראוי.

רוני טלמור: בהתחלה אולי תהיה פחות בעיה שאנשים לא יגיעו.

מיכאל מלכיאור: האם מקובל עליכם שנכתוב קוורום של 10?

רוני טלמור: 10 מתוך ה-23?

מיכאל מלכיאור: 10 מתוך כולם.

מירב ישראלי: זה לא בדרך כלל יחסי?

רוני טלמור: לפי חוק הפרשנות זה הרוב.

רוני טלמור: בסך הכל המספר הזה אמור להכריע מבחינה ציבורית מה המספר המינימלי של אנשים שרוצים שישתתפו בהחלטות, שיש להן אחר כך תוקף לפעמים מחייב כלפי רשויות או מוסדות המדינה.

רוני טלמור: רצוי שזה לא יהיה מעט מדי ושזה גם יאפשר לעבוד.

רוני טלמור: לאקדמיה יש הוראת קוורום מאוד מאוד מורכבת.

מירב ישראלי: נראה לי שעדיף לעשות משהו פשוט.

מיכאל מלכיאור: נשאיר את ה-50% מה-23.

מירב ישראלי: "מנהלה 12.

מירב ישראלי: ענייני המוסד יתנהלו על ידי מינהלה שחבריה יהיו נשיא המוסד, אשר יהיה גם יושב ראש המינהל, סגנו, שיכהן גם כממלא מקומו, וארבעה חברים נוספים שתבחר מליאת המוסד מבין חבריה".

מירב ישראלי: זה כמו בתקנון של האקדמיה.

מירב ישראלי: "תפקידי המנהלה 13.

מירב ישראלי: תפקידי המנהלה – להתוות את קווי הפעולה של המוסד ואת תכניותיו בהתאם למדיניות הכללית שקבעה מליאת המוסד ולפקח על ביצועם בידי המנהל הכללי; לאשר את תקציב המוסד שהוכן על ידי המנהל הכללי ולהביאו לאישור מליאת המוסד; לדון בדוחות שהמבקר הפנימי של המוסד יגיש לה ולקבוע מסקנות".

מירב ישראלי: בישיבה הקודמת הוחלט להכניס סעיף לתקנון האקדמי, שהם גם ממליצים על הנשיא, אבל מכיוון שהנשיא הוא חלק מהמליאה, זה לא נראה כל כך מתאים.

מירב ישראלי: חשבנו שעדיף להשאיר את זה לתקנון, אז הורדנו את זה.

רוני טלמור: אגב, הנשיא, שאתם קוראים לו פה נשיא המוסד, אני חושבת שנכון יותר לקרוא לו יותר נשיא מליאת המוסד.

מירב ישראלי: לא, הוא נשיא המוסד, הוא לא נשיא של המליאה.

נאדיה חילו: הוא נשיא גם של הפקידות, לא רק של המליאה.

רוני טלמור: אולי אפשר להשאיר את זה לענייני נוסח, אבל בתאגידים שאני מכירה, יושבי הראש הם יושבי הראש של האורגנים של התאגיד, למשל ברשות השידור.

רוני טלמור: שם יש יושב ראש מליאת רשות השידור.

מיכאל מלכיאור: זה לא אותו דבר, פה זה מוסד.

מיכאל מלכיאור: נשיא האוניברסיטה הוא לא נשיא מליאת האוניברסיטה, אלא נשיא האוניברסיטה.

מירב ישראלי: זה כמו מרכז רבין.

מירב ישראלי: גם באקדמיה הלאומית למדעים זה נשיא האקדמיה.

מירב ישראלי: זה דבר מקובל.

רוני טלמור: אוניברסיטה זה לא תאגיד סטטוטורי.

מירב ישראלי: "תקופת כהונה 14.

מירב ישראלי: חברי המנהלה יתמנו לתקופה של ארבע שנים, ואפשר לשוב ולמנותם מחדש לשתי תקופות כהונה רצופות נוספות כאמור.

מירב ישראלי: פקיעת כהונה 15.

מירב ישראלי: (א) חבר המנהלה יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו בהתקיים אחד מאלה: התפטר במסירת כתב התפטרות למליאת המוסד; הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כחבר המנהלה.

מירב ישראלי: (ב) מליאת המוסד רשאית להעביר את חבר המנהלה מכהונתו לפני תום תקופת כהונתו אם נבצר ממנו, דרך קבע, למלא את תפקידו.

מירב ישראלי: מנהל כללי 16.

מירב ישראלי: (א) מליאת המוסד תמנה מנהל כללי למוסד".

מירב ישראלי: רוני, פה אתם הצעתם "לפי הצעת המנהלה לאחר שקיימה הליך לאיתור מועמדים".

רוני טלמור: בחקיקה היו מבקשים שהמנכ"ל יהיה מינוי שעובר תהליך שוויוני, כדי שייבחנו מספר מועמדים והמועמד המתאים ביותר ימונה.

מירב ישראלי: אני אוסיף את זה.

מירב ישראלי: "(ב) המנהל הכללי ימונה לתקופה של חמש שנים, ואפשר לשוב ולמנותו מחדש לתקופות כהונה נוספות כאמור".

מוחמד ברכה: מה החוכמה בזה שהמנהל הכללי ימונה לחמש שנים והאחר - -

מיכאל מלכיאור: כדי שלא ילכו כולם יחד.

מירב ישראלי: "תפקידי המנהל הכללי 17.

מירב ישראלי: תפקידי המנהל הכללי – ניהול המוסד; יישום ההחלטות של מליאת המוסד ושל המנהלה; הכנת תוכנית עבודה שנתית ותקציב שנתי והבאתם לאישור המנהלה ומליאת המוסד; דיווח למינהלה על פעולות המוסד.

מירב ישראלי: תנאי העסקתו של 18.

מירב ישראלי: המנהלה, באישור השר ושר האוצר, תקבע את תנאי העסקתו של המנהל המנהל הכללי הכללי.

מוחמד ברכה: לא רוצים להצמיד אותו לאיזה מעמד בשירות הציבורי?

מירב ישראלי: זה הנוסח המקובל בתאגידים.

רוני טלמור: אני חושבת שזה מעבר לאמור בחוזה ההעסקה.

רוני טלמור: כדי להצמיד שכר צריך נציג של משרד האוצר.

מירב ישראלי: זה נוסח מקובל בחוקים אחרים.

מוחמד ברכה: אני חושב שבמוקדם או במאוחר, אחרי הקמת המוסד הזה יידרשו לסוגיה הזאת.

מוחמד ברכה: אני יודע מה היה בבתי הדין השרעיים.

מוחמד ברכה: שנים המעמד של ראש בתי הדין השרעיים לא היה ברור, עד שהוצמד לבית המשפט העליון.

יוסף עופר: 40 שנה לא התייחסו למנהל הכללי.

יוסף עופר: רק לפני 10 שנים הזכירו את המנהל הכללי.

מיכאל מלכיאור: מחמת חוסר זמן וגם בגלל שהכל מתואם עם משרד האוצר לאורך כל הדרך, אני לא רוצה להתחיל עם זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו גם אומרים לפרוטוקול, שהצפי שלנו זה שזה יהיה בדיוק כמו המנכ"ל באקדמיה ללשון העברית.

מיכאל מלכיאור: זה הצפי שלנו, ואנחנו אומרים את זה עכשיו לפרוטוקול.

מוחמד ברכה: זו אמירה חשובה.

מירב ישראלי: "פקיעת כהונת 19.

מירב ישראלי: המנהל הכללי יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה: המנהל הכללי (1) התפטר במסירת כתב התפטרות לשר ולנשיא המוסד; (2) מליאת המוסד החליטה על הפסקת כהונתו ברוב של שני שלישים לפחות מכלל חבריה; (3) הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לשמש כמנהל הכללי.

מירב ישראלי: כאן יש הערה של משרד המשפטים.

מירב ישראלי: אולי צריך להוסיף הבהרה לגביה.

מירב ישראלי: סרקתי את החוקים, ורק בחוק אחד מצאתי את זה.

רוני טלמור: אני מוותרת.

מיכאל מלכיאור: עוד יותר טוב.

מירב ישראלי: "מבקר פנימי 20.

מירב ישראלי: למוסד ימונה מבקר פנימי אשר יפעל בהתאם להוראות חוק הביקורת הפנימית, התשנ"ב-1992; המבקר הפנימי יגיש למנהלה דוח על ממצאיו".

מירב ישראלי: חבר הכנסת ברכה, לכם הייתה הסתייגות להקים ועדת ביקורת בכפיפות למבקר המדינה.

מירב ישראלי: בתאגידים סטטוטוריים מקובל מבקר פנימי.

מירב ישראלי: בסעיף 27, תראה שהמוסד הוא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה.

מירב ישראלי: שני הדברים נשארים.

רוני טלמור: לצערי לא הספקתי לבדוק את זה, אבל נראה לי שיש מקום לציין שהמבקר הפנימי כפוף ליושב ראש האקדמיה, ולא למנהל הכללי, לנשיא.

רוני טלמור: אם אני לא טועה, לפי חוק הביקורת הפנימית יש שתי אפשרויות של כפיפות או ליושב ראש או למנכ"ל.

מירב ישראלי: הכוונה היא שהוא יהיה כפוף לנשיא.

רוני טלמור: אם זה בסדר, אולי הוועדה יכול להסמיך אותנו, שנדאג שהנוסח יבהיר את זה.

יוסף עופר: לא כדאי לצרף ולהסמיך את שני הסעיפים - - -

מירב ישראלי: אני אבדוק את זה, אבל בדרך כלל דווקא הסעיף של הביקורת מופיע מתחת לתאגיד.

מירב ישראלי: אנחנו נבדוק אם צריך להגיד את זה באופן מפורש.

מיכאל מלכיאור: יהודית גידלי שואלת האם המבקר צריך פעם בשנה - - -

מירב ישראלי: "דוח על ממצאיו" זה לפי חוק הביקורת הפנימית.

רוני טלמור: אני לא חושבת שהמשפט הזה תורם הרבה, אפשר לוותר עליו.

מירב ישראלי: זה הנוסח בכל החוקים, אני לא רוצה לשנות פה סדרי בראשית.

מירב ישראלי: נוודא שהכפיפות תהיה לנשיא, לא למנכ"ל.

מוחמד ברכה: למליאה?

מירב ישראלי: לא, בתפקידים כתוב שתפקידי המנהלה זה "לדון בדוחות שהמבקר הפנימי של המוסד יגיש לה ולקבוע מסקנות".

מוחמד ברכה: והמליאה?

מירב ישראלי: צריך לדווח אולי גם למליאה.

מירב ישראלי: אפשר להוסיף אחרי "לקבוע מסקנות" – "ולדווח למליאה".

עבאס זכור: אבל קודם כל צריך לדווח לראש המוסד.

מירב ישראלי: כן, למנהלה.

עבאס זכור: הוא לא יכול לדווח למליאה לפני ראש המוסד.

מיכאל מלכיאור: המנהלה זה לא העובדים.

מיכאל מלכיאור: המנהלה הם ששת החברים הבכירים, הנשיא, סגן הנשיא ועוד ארבעה חברים בכירים מתוך המליאה.

מיכאל מלכיאור: זאת לא כל המליאה, אבל זה מתוך המליאה.

מיכאל מלכיאור: כשאני שומע מינהלה, אני מבין שזה העובדים והמנכ"ל, אבל זה לא כך.

רוני טלמור: אם זה נשמע לך יותר טוב, אפשר לקרוא לזה ועד מנהל.

מיכאל מלכיאור: לא אכפת לי איך זה נשמע.

מיכאל מלכיאור: אין פה בעיה.

מירב ישראלי: רוני העירה שהתלבטנו האם צריך להוסיף מה תפקידי המליאה.

מירב ישראלי: כשיש מועצה וועד מנהל, הוועד המנהל הוא זה שדן בדוחות הביקורת ואז המועצה מודיעה למליאה ומקבלת דיווח על כל הפעילות של המרכז, לרבות הנושא של הביקורת.

מירב ישראלי: יש גם עניין של חידושי לשון, זה מורכב, זה לא רגיל.

מיכאל מלכיאור: אין לנו סעיף של תפקידי המליאה, כי זה היה מאוד מורכב.

מירב ישראלי: מתפקידי המנהלה עולים גם תפקידי המליאה.

מירב ישראלי: בסעיף 13 כתוב "להתוות את קווי הפעולה" לפי המדיניות הכללית שקבעה המליאה.

מירב ישראלי: קודם כל המליאה קובעת מדיניות כללית.

מירב ישראלי: בסעיף (2) מדובר על אישור תקציב, שהמליאה מאשרת בסופו של דבר.

מירב ישראלי: באשר לסעיף (3) "לדון בדוחות שהמבקר הפנימי של המוסד יגיש לה ולקבוע מסקנות" אפשר להוסיף "ולדווח על העניין למליאה" או "על המסקנות".

מירב ישראלי: יש לנו פעולות של המליאה בתוך זה.

כאמל ריאן: זו בעיה לדווח.

כאמל ריאן: יכול להיות שהוא ימצא מישהו ויגיד לו: הנה דיווחתי לך.

מירב ישראלי: במבנה של התאגידים הסטטוטוריים, בדרך כלל מי שמנהל את המוסד באופן פעיל מעל למנכ"ל זה לא כל המועצה, למליאה יש סמכויות אלה.

רוני טלמור: בדרך כלל זו מועצה.

מירב ישראלי: הוועד המנהל הרי עושה את כל הדברים.

רוני טלמור: אבל ברוב התאגידים אין ועד מנהל, אלא מנכ"ל ומועצה.

רוני טלמור: הכוונה כאן, והסיבה שהסכמנו שתהיה מנהלה, זה משום שההרכב של המליאה הוא הרכב על בסיס מקצועי ולצרכים מקצועיים, ורצוי שמתוך המליאה יהיה מעין ועד מנהל קטן שמרכז את הנושאים האדמיניסטרטיביים ואת הניהול השוטף, להבדיל מהעבודה המקצועית.

מיכאל מלכיאור: זו לא מועצת עיר, זה משהו אחר פה.

מיכאל מלכיאור: חברי המליאה לא אמורים לעסוק פה בכל הדברים הפרקטיים.

מיכאל מלכיאור: זאת המנהלה, שלוקחת על עצמה אנשים בכירים מתוך המליאה לנהל את כל העניינים השוטפים.

מירב ישראלי: אולי לא אגיד דיווח, אלא להביא את המסקנות.

רוני טלמור: באקדמיה העברית יש תפקידים אדמיניסטרטיביים שמגיעים למליאה.

מיכאל מלכיאור: גם פה זה מגיע למליאה, אבל זה מגיע לאישורים.

מירב ישראלי: אם היא חושבת שהדוח של המבקר הפנימי מראה שמשהו מקווי הפעולה או ממדיניות המוסד לא בסדר, היא יכולה להחליט לתקן את זה, הרי זה בסמכות שלה.

מיכאל מלכיאור: זה תמיד סמכות של המליאה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שמה שאת תיקנת עונה על החששות.

מירב ישראלי: כתבתי "ולהביאם למליאה".

מירב ישראלי: "ניגוד עניינים 21.

מירב ישראלי: (א) חבר המנהלה או עובד המוסד (בסעיף זה – חבר) ימנע מהשתתפות בדיון ומהצבעה בישיבות, אם הנושא הנידון עלול לגרום לו להימצא, במישרין או בעקיפין, במצב של ניגוד עניינים בין תפקידו לבין עניין אישי שלו או לבין תפקיד אחר שלו; חבר לא יטפל במסגרת תפקידו בנושא העלול לגרום לו להימצא במצב כאמור גם מחוץ לישיבות".

מירב ישראלי: בעיקרון, זה הנושא המקובל.

יוסף עופר: כשיש בחירות, הוא לא יכול להשתתף?

מירב ישראלי: מה זה בחירות?

יוסף עופר: בחירות לחבר חדש, שיחד אתו מלמד באותה אוניברסיטה.

מיכאל מלכיאור: אם הוא רק מלמד אתו באותה אוניברסיטה, על פניו זה לא נראה לי שזה ניגוד עניינים.

מיכאל מלכיאור: אם הוא חבר צמוד שלו, אולי זה אחרת.

מיכאל מלכיאור: הנושא הזה זה תלוי בנסיבות.

יוסף עופר: מה זה עובד וחבר?

מירב ישראלי: אם יש פרויקט שהמוסד עובד עליו ויש לך עסק פרטי, או כשאתה שוכר שירותי חברה ובן הזוג שלך הוא בעל החברה.

מירב ישראלי: יכולים להיות כל מיני מצבים.

יוסף עופר: החברים כולם מתנדבים ולא מקבלים שכר.

יוסף עופר: יש עובדים שהם עובדים בשכר, זה קבוע בתקציב של האקדמיה.

מירב ישראלי: נגיד שלאקדמיה יש פרויקט מחשוב, והיא שוכרת חברה חיצונית שתעשה לה את פרויקט המחשוב הזה, ולאשתו של המנכ"ל יש חברת מחשוב.

מוחמד ברכה: צריך לתת תשובה למה שהוא מעלה.

מירב ישראלי: אם יש חבר באקדמיה שרוצים למנות את אשתו גם כחברה באקדמיה, האם הוא יצביע או לא?

כאמל ריאן: הוא לא יצביע, כי אלה ניגודי עניינים.

מירב ישראלי: זה בא לענות על המקרים האלה.

מירב ישראלי: ניגוד עניינים זה עניין נזיל, תמיד לפי נסיבות העניין.

מיכאל מלכיאור: אתה לא יכול לדעת, כי יכולים להיות אלף דברים ניגוד עניינים.

מיכאל מלכיאור: צריך שיהיה סעיף כזה, ואחר כך תהיה עבודה ליועצים המשפטיים.

יוסף עופר: מה זה "בסעיף זה – חבר"?

מירב ישראלי: זה כדי שלא נצטרך לחזור כל הזמן על אותה מילה.

מירב ישראלי: זה במקום להגיד כל הזמן חבר המנהלה או עובד המוסד.

יוסף עופר: על מי זה חל?

יוסף עופר: על חברים רגילים זה לא חל?

מירב ישראלי: לא, רק על חבר המנהלה או עובד המוסד.

יוסף עופר: כל חברי - - -

מירב ישראלי: זאת שאלה.

מיכאל מלכיאור: הוא צודק.

מירב ישראלי: "חברי מליאת המוסד" יכסה את הרוב.

מירב ישראלי: אני ממשיכה לקרוא: "(ב) התברר לחבר כי נושא הנידון בישיבה או המטופל על ידיו עלול לגרום לו להימצא במצב של ניגוד עניינים כאמור בסעיף קטן (א), יודיע על כך לנשיא המוסד.

מירב ישראלי: (ג) לעניין סעיף זה, אחת היא אם מילוי התפקיד האחר הוא בתמורה או שלא בתמורה.

מירב ישראלי: (ד) בסעיף זה – "עניין אישי" לרבות עניין אישי של קרובו או עניין של גוף שחבר או קרובו מנהלים או עובדים אחראים בו, או עניין של גוף שיש לכל אחד מהם חלק בהון המניות שלו, בזכות לקבל רווחים, בזכות למנות מנהל או בזכות ההצבעה; "קרוב" – בן זוג, הורה, ילד, אח או אחות או אדם אחר הסמוך על שולחנו של חבר.

מירב ישראלי: תקנון 22.

מירב ישראלי: מליאת המוסד תתקין תקנון ובו ייקבעו, בין היתר, הוראות בעניינים אלה, ככל שלא נקבעו בחוק זה – הכללים שלפיהם תמנה מליאת המוסד את חברי המוסד ואת חברי הכבוד; סדרי העבודה של המוסד וועדותיו; הכללים שלפיהם יתמנו חברים יועצים ותפקידיהם; הרכבם, אופן הקמתם, תפקידיהם וסדרי עבודתם של המנהלה ומוסדותיו האחרים של המוסד; הוראות בדבר ניהולו השוטף וניהולו הכספי של המוסד".

מירב ישראלי: הזכרנו קודם – וכאן המקום להחליט לגבי זה – האם אנחנו רוצים להכניס פה הוראה לגבי היקף הפעילות הנדרש מחברי מליאת המוסד, שהתקנון יתייחס לזה.

מירב ישראלי: הנושא השני הוא האפשרות של חברים להעלות נושאים לסדר היום.

מיכאל מלכיאור: כן, יש להכניס את שני הדברים.

רוני טלמור: אפשר אולי לכתוב באופן כללי את חובותיהם של חברי המוסד, ולא רק את החובה להשתתף.

מירב ישראלי: הבעיה היא שאת יכולה לפרש "חובותיהם" בצורה מצומצמת מדי.

מירב ישראלי: אני רציתי היקף הפעילות במוסד, למשל להשתתף בשתי ועדות.

מירב ישראלי: האם נראה לך שחובותיהם עונה על זה?

מירב ישראלי: נחשוב על הניסוח אחר כך.

מירב ישראלי: הוספנו את שני הדברים האלה לתקנון.

מירב ישראלי: "אישור התקנון ופרסומו 23.

מירב ישראלי: תקנון המוסד וכל שינוי או תיקון בו, טעונים אישורו של השר ויפורסמו ברשומות.

מירב ישראלי: החלטות המוסד ופרסומן 24(א) השר יפרסם ברשומות את החלטות המוסד בענייני הלשון הערבית, לפחות פעמיים בשנה.

מירב ישראלי: (ב) החלטות המוסד בענייני דקדוק, כתיב, מינוח או תעתיק שפורסמו כאמור בסעיף קטן (א) יחולו על הממשלה, מחלקותיה ומוסדותיה, על כל מוסד ממוסדות המדינה, על הרשויות המקומיות, על מוסדות חינוך, על רשות השידור כמשמעותה בחוק רשות השידור, התשכ"ה- 1965 ועל כל תאגיד שהוקם בחוק.

מירב ישראלי: " כאן יש קצת כפילות עם רשות השידור.

מירב ישראלי: לגבי פעמיים בשנה, הייתה הסתייגות של חד"ש לעבור לפעם בשנה, ויכול להיות שזה מספיק.

רוני טלמור: אתם עומדים בפעמיים בשנה?

יוסף עופר: לא, פעם בשנה.

מיכאל מלכיאור: פעם בשנה.

רוני טלמור: לא חשבנו שיש מקום לציין את רשות השידור במפורש.

רוני טלמור: אנחנו גם לא בטוחים שאנחנו בהזדמנות חגיגית זו רוצים להחיל את החוק הזה על כל תאגיד שהוקם בחוק בלי שחשבנו מה זה אומר, ובפרט שבחוק האקדמיה לשפה העברית זה לא נזכר, ואנחנו לא רוצים לפגוע בהחלטות לענייני השפה העברית.

רוני טלמור: אנחנו חושבים שמבחינה פרשנית, כשאומרים מוסד ממוסדות המדינה, אפשר לראות את זה גם ככולל את רשות השידור.

רוני טלמור: אני התייעצתי בעניין הזה עם יהושע שופמן, המשנה ליועץ המשפטי לממשלה, והוא סבר שזה יכול להספיק.

מיכאל מלכיאור: לא אכפת לי שנוציא את זה אם את חושבת שזה כלול, אבל את אמרת בהתחלה, שאת לא חושבת שזה צריך להיות כלול, ואחר כך אמרת שאת חושבת שזה כלול.

רוני טלמור: אין צורך להזכיר את זה במפורש, כי לדעתי זה לא נכון.

רוני טלמור: עלתה פה שאלה עקרונית בדיון הקודם, האם רוצים שרשות השידור תצטרך בשידורים שלה בערבית לפעול לפי ההחלטות של האקדמיה.

רוני טלמור: נראה לי שאנחנו חושבים אותו דבר גם לגבי השפה העברית, ואנחנו לא רוצים להגיע למצב שתהיה לנו החלה מפורשת פה ואז תעלה השאלה מה קורה שם.

ג'מאל זחאלקה: מה זה החלה?

יוסף עופר: בפועל, לא מאשרים פרסומת שיש בה לשון לא תקינה.

רוני טלמור: גם החדשות.

רוני טלמור: יש גם ביקורת בדיעבד על הלשון בשידורים של הרשות.

רוני טלמור: יש לשונאי.

מיכאל מלכיאור: אם את חושבת שזה כלול וזה גם נאמר עכשיו לפרוטוקול, אין לי בעיה להוציא את זה.

יצחק רייטר: או שאפשר להוסיף "לפי הנוהל המקובל בעבודה מול האקדמיה ללשון העברית".

ג'מאל זחאלקה: אם אין הצלבה בחוק, בוא לא נעשה את ההצלבה הזאת.

רוני טלמור: החוק של האקדמיה לשפה העברית הוא משנת 1953.

רוני טלמור: בתקופה ההיא רשות השידור הייתה חלק ממשרד הדואר.

רוני טלמור: אז היה ברור שזה חל.

קריאה: "על מוסדות חינוך" זה בעייתי, מכיוון שרבים מהם הם מוסדות פרטיים.

קריאה: גם המוסדות האקדמיים יכולים להיחשב מוסדות חינוך.

נאדיה חילו: אבל גם בחינוך העצמאי ביהדות יש מוסדות פרטיים, אז זה לא חל שם?

נאדיה חילו: אם מדובר במוסד מוכר לא רשמי אבל חוקי, מי בודק?

מירב ישראלי: באקדמיה ללשון העברית כתוב מוסדות חינוך.

מירב ישראלי: בעיקרון, מוסדות חינוך היום לאור חוק המועצה להשכלה גבוהה, נראה לי שיפרשו את זה באמת כמוסדות חינוך.

מירב ישראלי: השאלה האם אתה רוצה לצמצם את זה למוסדות חינוך רשמיים, אבל אני לא בטוחה.

נאדיה חילו: יש גם הרבה מוסדות רשמיים ולא מוכרים, שהשפה לא פחות חשובה שם.

מיכאל מלכיאור: נשאיר את זה כמות שהוא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מוחקים את רשות השידור ואת התאגיד שהוקם בחוק, והכל כלול תחת מוסד ממוסדות המדינה.

רוני טלמור: לגבי תאגידים אחרים אני לא יודעת, אבל גם לא דובר פה על אחרים.

מירב ישראלי: אז נמחק את זה, אבל את מוסדות חינוך נשאיר כך.

מירב ישראלי: "מימון פעילות 25.

מירב ישראלי: פעילות המוסד תמומן, בכפוף להוראות סעיף 26, מתקציב המדינה כפי שדרוש להוצאות קיומו, החזקתו, וניהול מכלול פעילויותיו ומתרומות ומהכנסות שיהיו למוסד".

מירב ישראלי: אני מזכירה שזה מתואם עם האוצר.

מירב ישראלי: קבענו את זה לפי הסעיפים הנוגעים לדרוזים, לרבין ולבגין, רק הורדנו את עניין ההקמה והפיתוח, כי זה לא רלוונטי לכאן.

מירב ישראלי: "תקציב 26.

מירב ישראלי: המנהל הכללי יכין, בכל שנה, במועד שתקבע מליאת המוסד, הצעת תקציב שנתי; התקציב טעון אישור המנהלה, מליאת המוסד, השר ושר האוצר.

מירב ישראלי: ביקורת מבקר 27.

מירב ישראלי: המוסד הוא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה, התשי"י-1958 [נוסח המדינה משולב].

מירב ישראלי: ביצוע 28.

מירב ישראלי: השר ממונה על ביצוע חוק זה".

מירב ישראלי: ביקשת ממני לנסח סעיף תחילה ותחולה מורכב, כדי שאפשר יהיה להתחיל להפעיל את האקדמיה כבר ביום התחילה.

מירב ישראלי: "תחילה ותחולה 29.

מירב ישראלי: (א) תחילתו של חוק זה, למעט סעיף 5(ב)", שזה מינוי ה-15 הראשונים, באחד בינואר.

מירב ישראלי: זה יום התחילה.

מירב ישראלי: עד יום התחילה, זאת אומרת עד האחד בינואר, "תמנה הממשלה את 15 החברים הראשונים של המוסד לפי סעיף 5(ב)".

נאדיה חילו: זה לא מאוחר מדי?

מיכאל מלכיאור: הם לא נמצאים היום בתקציב המדינה.

מיכאל מלכיאור: לכן אנחנו רוצים שזה ירוץ.

מיכאל מלכיאור: זאת הייתה הדילמה בסופו של דבר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים שהמינויים, הכנת התקציב והכל יקרה לפני זה, כדי שבאחד בינואר יהיה כבר תקציב.

נאדיה חילו: חשבתי להקביל את זה למוסדות החינוך באחד בספטמבר.

מיכאל מלכיאור: אפשר לעבוד על הכל עד האחד בינואר.

מיכאל מלכיאור: עד שיהיו כל התקנות ויהיה תקציב בשנה הבאה.

כאמל ריאן: למה שהממשלה תמנה ולא שר התרבות?

מיכאל מלכיאור: שר התרבות ממנה.

מיכאל מלכיאור: הממשלה ממנה, אבל לפי המלצות שר התרבות.

מיכאל מלכיאור: כך זה מקובל.

כאמל ריאן: אני חושש שעד שזה ייכנס - - -

מיכאל מלכיאור: יש באמת מספר חוקים שלא מקוימים, אבל אין לנו שום סיבה לחשוב שהחוק הזה לא יקוים, בפרט שהממשלה היום, בניגוד למציאות לפני כמה חודשים, תומכת.

מיכאל מלכיאור: זה כמו המועצה להשכלה גבוהה וכמו כל דבר.

מירב ישראלי: רצינו שזה לא יהיה בידיים של שר אחד.

כאמל ריאן: התקציב באחד בינואר זה התקציב הבא, אבל אפשר למנות בהקדם ולהתחיל לפעול.

מירב ישראלי: המינוי יהיה עד האחד בינואר והאקדמיה תתחיל לפעול באחד בינואר.

מירב ישראלי: לגבי "הוראת שעה לשנת הכספים 2008", כפי שנאמר בישיבה הקודמת, כדי שהאקדמיה תתחיל לפעול כבר בשנה הבאה - הרי הם לא יוכלו להגיש הצעת תקציב לפני 2008 - זה ההסדר שמצאתי יחד עם משרד האוצר, שמקובל גם על האוצר: "30.

מירב ישראלי: (א) מימון פעילות המוסד מתקציב המדינה בשנת הכספים 2008 תיקבע בחוק התקציב השנתי לשנת 2008, והוראות סעיף 26 לא יחולו; לעניין זה, "חוק תקציב שנתי" – כמשמעותו בחוק יסודות התקציב".

מיכאל מלכיאור: בדרך כלל המנהלה והמליאה מכינים את התקציב, אבל השנה זה עדיין לא קיים, אז צריך שיהיה תקציב, אחרת לא יהיה עם מה לעבוד בשנה הקרובה.

מירב ישראלי: משרד האוצר אמר שמצד שני, לא יעלה על הדעת שהמוסד יעבוד שנה שלמה בלי הצעת תקציב, זאת אומרת:

מירב ישראלי: בלי שנדע מה ההוצאות ומה ההכנסות.

מירב ישראלי: סעיף (ב) נותן את הפתרון גם לזה: "(ב) בתוך שלושה חודשים מיום התחילה תגיש מליאת המוסד לאישור השר ושר האוצר הצעת תקציב לשנת הכספים 2008; עד לאישור הצעת התקציב" הם יכולים להוציא אחד חלקי 12.

מירב ישראלי: עכשיו נחזור לעניין התקנון.

מירב ישראלי: השאלה אם רוצים לחייב אותם או להשאיר את זה בידיהם עד לתאריך מסוים - - -

נאדיה חילו: מה נהוג בדרך כלל?

מירב ישראלי: בדרך כלל ההתייחסות היא יותר למינויים ולתקציב.

רוני טלמור: הדילמה היא שהמוסד הזה יצטרך להגדיר את עצמו.

רוני טלמור: במידה רבה, המוסד הזה יצטרך להגדיר לעצמו מה הוא רוצה להיות ואיך הוא רוצה לעשות את זה.

רוני טלמור: ככל שניסינו להיכנס לפרטים, זה אומר מעט מאוד לגבי איך שהם יפעלו.

רוני טלמור: ככל שיהיה תקנון מהר יותר, הדיון על האופי של המוסד הזה יהיה מהיר יותר וזה נראה לנו לטובת העניין.

רוני טלמור: זה לא מחויב המציאות.

רוני טלמור: יהיה אינטרס לכל מי שיתמנה שייקבע תקנון, אבל יכול להיות שכדאי לתמרץ.

מירב ישראלי: נשאיר את זה כך ולא נחייב אותם?

נאדיה חילו: אם לא יהיה להם תקציב, יהיה להם עניין בכך יותר מאתנו.

מירב ישראלי: זה לא קשור לתקציב.

מירב ישראלי: תקציב הם יקבלו בכל מקרה.

מירב ישראלי: עכשיו השאלה היא האם להכריח אותם.

מירב ישראלי: נראה לי שאפשר להשאיר את זה לשיקול דעתם.

מירב ישראלי: נראה לי שלא נכניס הוראה לגבי התקנון.

מירב ישראלי: פתרנו את כל ההסתייגויות של סיעת חד"ש, מלבד דבר אחד.

מירב ישראלי: הם מבקשים שהמוסד יקים מחלקת מחקר תוך שישה חודשים ושחברי המחלקה הנם אנשי מקצוע.

מירב ישראלי: כמו באקדמיה ללשון העברית, קבענו שיש מוסדות וועדות.

מירב ישראלי: השאלה מה זה אומרת מחלקת מחקר במוסד כזה, שכל משמעותו מחקר.

מירב ישראלי: רציתי לשאול קודם כל מה קורה באקדמיה.

יוסף עופר: באקדמיה ללשון יש שני תחומים נפרדים.

יוסף עופר: האחד הוא מפעל המילון ההיסטורי, שיש לו עובדים רבים, והוא עוסק בתיאור של הלשון העברית לתקופותיה, והוא מפוקח באיזושהי דרך על ידי גוף ועל ידי המליאה.

יוסף עופר: אבל חברי המליאה כמעט לא עוסקים בזה.

יוסף עופר: הם עוסקים במינוח, במעין חקיקה בתחומי הלשון, ממונחי תחבורה למונחי רפואת השיניים, מונחים מקצועיים, מילים בשימוש כללי, או ענייני דקדוק, שזה קביעת נורמה לעברית החדשה.

יוסף עופר: אלה שתי פעילויות שונות.

מירב ישראלי: האם האקדמיה עוסקת בחקר ההיסטוריה של העברית?

יוסף עופר: זה המפעל ההיסטורי.

יוסף עופר: אי אפשר לעשות את זה אם באים חמישה ימים בשנה.

יוסף עופר: החקר נעשה על ידי עובדים שמקבלים שכר ובאים יומיום לעבודה.

יוסף עופר: לגבי ההחלטות, העובדים מכינים הצעה לדיון, והוועדות מתכנסות מדי פעם ודנות ומאשרות את ההחלטות.

מירב ישראלי: אם כך זה לא נכון להגיד מחלקת מחקר.

יוסף עופר: זה מקביל למובן ההיסטורי.

נאדיה חילו: אין מצב שמתקיימת אקדמיה ללשון הערבית בלי מחלקה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: היא אומרת שכל הגוף הוא גוף מחקר.

רוני טלמור: בסעיף שקובע את התקנון נאמר במפורש, שיש אפשרות להקים מוסדות אחרים של המוסד.

מירב ישראלי: אולי בתקנון אפשר להזכיר את עניין המחקר.

רוני טלמור: זה לא נדרש.

רוני טלמור: זה מופיע בפירוט במטרות של המוסד.

רוני טלמור: זה רק מסבך.

מירב ישראלי: אני רק רוצה שזה יהיה מקובל עליו, כי אם ננסח את זה וזה יתקבל כהסתייגות - - -

רוני טלמור: המילה חקר מופיעה כמה פעמים בין תפקידי המוסד.

מירב ישראלי: בסעיף 22(2) כתוב "סדרי העבודה של המוסד וועדותיו".

מירב ישראלי: הדרך היחידה של המוסד לפעול היא כאילו באמצעות ועדות.

רוני טלמור: פסקה (4) מדברת על מוסדותיו האחרים של המוסד.

מירב ישראלי: השאלה האם אלה מוסדות יותר במובן האדמיניסטרטיבי.

רוני טלמור: זה מה שקורה, כל פרויקט המילון העברי מופיע כחלק מהתקנון כפרק מאוד ארוך, מכוח הוראה דומה.

מירב ישראלי: אני לא אומרת שהם לא יוכלו, אלא שואלת האם כדאי להוסיף עוד כמה מילים בתקנון בעניין הזה.

רוני טלמור: נראה לי שכל המוסיף גורע.

נאדיה חילו: אם הוא ישתכנע, תוסיפי את שתי המילים.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו כל הזמן מתייחסים לאקדמיה ללשון העברית.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר להעתיק את מבנה העבודה – אני לא מדבר על התכנים - לגוף כזה, כי האקדמיה ללשון העברית יש אחת בעולם.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זחאלקה, כולנו קיבלנו את זה ואנחנו יודעים את זה.

מיכאל מלכיאור: השינוי הזה בין האקדמיה ללשון העברית לבין האקדמיה הזאת זה שינוי שכולנו הדגשנו אותו ואנחנו יודעים את זה.

ג'מאל זחאלקה: לא צריך להעמיס יותר מדי פרטים על הגוף הזה.

ג'מאל זחאלקה: לגוף יהיה תוקף סטטוטורי שיש לו תקנון.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שיש הרבה התאמות שהם צריכים לעשות, אז שהם לא יחזרו אלינו ויבקשו שנשנה את הסעיף הזה בחוק.

מירב ישראלי: יש להם בהחלט את היכולת לעשות את ההתאמות האלה, כי סעיף התקנון רחב גם פה וגם שם.

מיכאל מלכיאור: אני מחזק את דברי חבר הכנסת זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: הכנסנו בתפקידי המוסד הרחבה מאוד טובה.

מיכאל מלכיאור: שם יש למשל עריכת מילונים.

מיכאל מלכיאור: זה ברור שאם זה התפקיד של המוסד, הוא גם יוכל להקים את הגופים הרלוונטיים כדי לערוך את המילונים או לעסוק בכל הדברים האחרים שכתובים פה, לכן אין צורך להיכנס לפירוט, הכל כתוב בתפקידים של המוסד.

מיכאל מלכיאור: אני תומך בעמדתו.

מירב ישראלי: צריך לוודא עם חבר הכנסת ברכה, האם זה מקובל עליו.

מיכאל מלכיאור: אמרנו שההצבעה תתקיים בשעה 11:00 והוא עוד לא הגיע.

מיכאל מלכיאור: מחכה שר בחוץ לישיבה הבאה, אז אנחנו חייבים להצביע על החוק.

מיכאל מלכיאור: יש הסתייגות אחת שהשארנו כדי שיוכל לדבר, הוא לא באמת בעדה, מלבד השאלה הזאת שנשארה.

מיכאל מלכיאור: מכיוון שאנחנו לא מצליחים לתפוס אותו בטלפון, נצביע על החוק כפי שהוא מונח היום, רק עם השינויים הלשוניים שהכנסנו בישיבה האחרונה הזאת.

מיכאל מלכיאור: כל חברי הכנסת שנוכחים כאן, יש להם זכות הצבעה.

מיכאל מלכיאור: מי בעד?

מיכאל מלכיאור: בעד – 5 מתנגדים – אין נמנעים – אין הצעת חוק המוסד ללשון הערבית, התשס"ז-2007 נתקבלה.

מיכאל מלכיאור: חמישה בעד.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שאין מתנגדים ואין נמנעים.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, אני נועל את הישיבה.