ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 343, 2007-03-13 11:15

יעקב ליצמן: משרד הביטחון?

יעקב ליצמן: יש לכם אוטובוסים?

אורלי רכטמן: יש לנו הרבה אוטובוסים.

אורלי רכטמן: היתה פשוט התנתקות וחברת "אגד תשתיות" קיבלה את כל הקווים שבעבר ביצעה אותם חברת "אגד".

אורלי רכטמן: ברגע שחברת "אגד תשתיות" מקבלת את הקווים - -

יעקב ליצמן: מה זה מעניין - -

אורלי רכטמן: כמות החיילים שהיתה – הסד"כ לא השתנה.

אורלי רכטמן: הכמות נשארה.

אורלי רכטמן: פשוט, הספירה שנעשתה לא נעשתה בזמן.

אורלי רכטמן: היא נעשתה בשלב מוקדם יותר כאשר ידעו שיש התנתקות.

אורלי רכטמן: במקביל.

אורלי רכטמן: מ "אגד" עצמה לא הורידו מספר קווים והעבירו אותם – לא נספרו מספר קווים והעבירו אותם לטובת "אגד תשתיות" .

אורלי רכטמן: אם היו מעבירים גם את מספר הקווים האלה, ה- - היו גדלים.

יעקב ליצמן: אני מבין דבר אחד: יש בעיית תחבורה, ואותם אוטובוסים נמצאים?

אורית נוקד: אדוני היושב ראש, אולי נבקש מיושב ראש המועצה שיסביר.

יעקב ליצמן: את הבעיה אני מבין, את הפתרון אני לא מבין.

יעקב ליצמן: אתכם אני מבין.

אורי נעמתי: אני אסביר.

אורי נעמתי: בהתנתקות קמו שני דברים: אחד – ההתנתקות.

אורי נעמתי: שניים – היה מכרז על התחבורה הציבורית באשכול.

יעקב ליצמן: ללא קשר להתנתקות.

חיים אורון: בקשר להחלטה של "אגד".

אורי נעמתי: במכרז זכתה חברת "אגד תשתיות", שהמנכל"ית שלה היא נורה ציפרמן.

קריאה: לדאבוננו אנחנו - - אותה השבוע.

קריאה: בתאונה הקשה שהיתה - -

אורי נעמתי: מתחילת ההפעלה של הזכיין היתה לנו בעיה שיש הרבה חיילים ומעט אוטובוסים.

אורי נעמתי: אמרו חברת "אגד תשתית" לצבא – אתם צריכים לתת לנו עוד כסף כי יש הרבה חיילים.

אורי נעמתי: אמר הצבא – נתנו מספיק, תסיעו את החיילים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לשאול – האם כמות החיילים היא אותה כמות כמו קודם?

אורלי רכטמן: כן.

דנה כהן צור: כן.

אורי נעמתי: התשובה היא – לא.

אורי נעמתי: ואני אגיד גם למה.

אורי נעמתי: חייל ששירת ברפיח ועבר למועצה האזורית אשכול – כשהוא היה ברפיח הוא נספר כחייל אחד שיצא פעם בשבוע.

אורי נעמתי: היום הוא יוצא כל יום הביתה.

אורי נעמתי: בכמה ימים חיילים נוסעים בתחבורה הציבורית?

אורי נעמתי: 6, כי בשבת הם לא נוסעים.

אורי נעמתי: אתה מבין את הבעיה?

אורי נעמתי: באו משרד הביטחון ואמרו שהטענות לא מדויקות.

אורי נעמתי: אמרנו להם – רבותיי, תספרו אתם.

אורי נעמתי: תעלו לאוטובוסים ותעשו ספירות מדויקות האם יש יותר או פחות חיילים על האוטובוסים.

אורי נעמתי: באו משרד הביטחון אלי , עשו ספירה, ואמרו: שמקבלים את טענותיי, והם יפתרו את הבעיה.

יעקב ליצמן: יש יותר.

אורי נעמתי: יש יותר ונפתור את הבעיה.

יעקב ליצמן: כך אמרו אנשי משרד הביטחון.

יעקב ליצמן: באישור משרד הביטחון .

אורי נעמתי: משרד הביטחון.

יעקב ליצמן: אם יש יותר- צריך יותר אוטובוסים.

ראובן ריבלין: אלה עובדות.

דנה כהן צור: אני אסביר.

דנה כהן צור: מה שאומר אורי נעמתי נכון, בגדול.

דנה כהן צור: כשעשו את הסקר וספרו את האשכול לפני ההפרטה, לא ספרו את החיילים שישבו בתוך עזה, כי הם - -

יעקב ליצמן: בסדר.

יעקב ליצמן: אבל יש יותר נוסעים?

יעקב ליצמן: אז תנו יותר כסף.

דנה כהן צור: אין כסף אבל – אין בעיה.

אורית נוקד: מה אין בעיה?

אורית נוקד: אני שנה וחצי - -

יעקב ליצמן: יש יותר נוסעים ויש יותר כסף – אז מה הבעיה?

קריאה: אבל אין כסף.

יעקב ליצמן: אז לכו לשר האוצר, מה אתם רוצים מאתנו?

אורלי רכטמן: הכסף – ב "אגד".

חיים אורון: וזו חברת בת של "אגד".

חיים אורון: זה כל הסיפור.

חיים אורון: כל השאר- אגדות.

קריאות: - - -

חיים אורון: כשאני הלכתי לשאול למה מפטרים נהגים בנגב, אמרו לי- מה אתה רוצה, קולטים אותם ב - "אגד תעבורה" .

חיים אורון: אמרו לי – זה לא "אגד".

יעקב ליצמן: אתם כבר תפסתם- ואני בכל זאת רוצה להבין.

יעקב ליצמן: הכסף – אתם אומרים ב "אגד".

דרור גנון: אין כסף.

יעקב ליצמן: "אגד תשתיות" – איפה הכסף?

דרור גונן: זה לא קשור ל "אגד תשתיות".

חיים אורון: הם היחידים שלא שייכים.

קריאות: הם לא שייכים.

יעקב ליצמן: איפה הכסף?

אורלי רכטמן: ב "אגד" הגדול.

יעקב ליצמן: "אגד תשתיות" אומר שאין.

יעקב ליצמן: זה לא אצלם.

יעקב ליצמן: משרד הביטחון אומר שהוא נתן.

יעקב ליצמן: "אגד" אומר שאין כסף.

יעקב ליצמן: רבותיי - -

אורית נוקד: ומה אשמים, האזרחים?

אורית נוקד: הם בני הערובה.

אבשלום וילן: אפשר לשאול שאלה?

אבשלום וילן: משרד הביטחון מעביר, נדמה לי, הקצאה ציבורית לאוטובוסים סדר גודל של 50 מיליון שקל בשנה.

אורלי רכטמן: לא.

קריאות: - - -

אבשלום וילן: 600 מיליון בשנה.

אבשלום וילן: ב-50 מיליון האלה, בחודש, לפי מה אתם מחלקים את זה?

אורלי רכטמן: ל "אגד", על פי רשימה שעשינו בעבר, עם כרטיסיות, ושנסעו בכל הארץ - -

ראובן ריבלין: תורידו מהם, ותנו להם.

אורלי רכטמן: הבעיה היא שאנחנו לא יכולים להוריד מ "אגד".

אורלי רכטמן: אנחנו צריכים את משרד התחבורה שיתערב על מנת להוריד ל "אגד" הגדול ולהעביר ל "אגד תשתיות".

אבשלום וילן: אבל אם הם הקימו עכשיו כמה חברות - -

דרור גנון: מה שקורה זה כך: "אגד" יש לו התחשבנות גלובלית לכלל החיילים שנוסעים בקווים מול משרד הביטחון – בגין מתן השירות של ההסעה ללא הצגת כרטיס נסיעה בזמן הנסיעה.

דרור גנון: משרד הביטחון עשה את ההסכם הזה יחד עם "אגד" ומשרד התחבורה - -

יעקב ליצמן: עם "אגד תשתיות" הוא לא עשה הסכם כזה.

דרור גנון: הוא עשה.

דרור גנון: כשפתחנו את המערכת התחבורתית להליך תחרותי ולא להפרטה – ברשותך, כי השתמשת במילה "הפרטה" - המדינה היא לא הבעלים של "אגד" ולכן היא לא הפריטה קווים, אלא פתחה הליך תחרותי על קווים.

חיים אורון: היא הפריטה את הזכות לנסוע בקווים.

דרור גנון: היא לא הפריטה את הזכות, הזכות היא לא קניינית.

דרור גנון: הרשיון הוא לא קנייני.

דרור גנון: הוא בתוקף של שנה להפעלה.

חיים אורון: אני יכול לנסוע מחר בקו באר-שבע – תל אביב?

חיים אורון: להביא אוטובוסים?

דרור גנון: לא.

דרור גנון: אתה יכול לבקש את הבקשה - -

חיים אורון: ואתה תיתן לי אותה?

דרור גונן: אני מחויב להליך מכרזי לפי חוק חובת המכרזים, אבל זה כבר סיפור אחר.

דרור גונן: הרשיון הוא לא קנייני – ופה יש טעות, וגם הוא לא של המדינה.

דרור גונן: המדינה מעניקה אותו אבל הוא מופעל על ידי מפעיל אחר.

דרור גונן: ברגע שפתחתי את ההליך התחרותי, מפעילי התחבורה הציבורית שזכו במכרזים חתמו עם משרד הביטחון הסכמים על אותה פעילות שזכו בה, כאשר נעשו ספירות של חייליים, ערב כניסתם לאשכול.

דרור גונן: על סמך זה, משרד הביטחון משלם.

דרור גונן: מה שקרה בחבל אשכול זה שבשנת 2003 חברת "אגד תשתית" – "אגד תעבורה" היום, זכתה במכרז.

דרור גונן: ב-2004 החל תהליך ההתנתקות, שנה לאחר שהם זכו, וכשהוא מומש, צה"ל הוציא מתוך האזור שפונה בסיסים החוצה.

דרור גונן: הבסיסים האלה והחיילים האלה - -

ראובן ריבלין: כל הדברים האלה ברורים.

יעקב ליצמן: מי אחראי – איזה משרד אחראי שצריכה להיות תחבורה מסודרת?

דרור גנון: משרד התחבורה.

יעקב ליצמן: זאת אומרת – אתה הכתובת.

יעקב ליצמן: אם כך – תן לי פתרון איך פותרים את הבעיה.

חיים אורון: השאלה לא מה הפתרון אלא כמה הפתרון.

קריאה: 360 אלף שקל.

יעקב ליצמן: אני, למען הסדר הטוב, חייב, אחרי הישיבה הזו, לדווח למליאת הכנסת מה עשינו עם הדיון המהיר, מה הפתרון.

יעקב ליצמן: זה הנוהל.

יעקב ליצמן: אני חייב תשובה לכנסת.

יעקב ליצמן: לכן, ברור שאני חייב פתרון לזה, היום, כי אני לא הולך להניח על שולחן הכנסת רשימה והלכנו הביתה.

יעקב ליצמן: תן לי פתרון, עכשיו.

דרור גנון: מה שקורה הוא שאין לי יכולת תיקצובית לתקצב הסכמים שמשרד הביטחון מפעיל.

דרור גנון: בעקבות הצורך בוצע סיור בחודש נובמבר עם נציגי המועצה ונציגי משרד התחבורה.

ראובן ריבלין: בוא אני אעזור לך - אתה אחראי על השירות האוניברסלי?

דרור גונן: כן, אבל אני לא ממונה על - -

ראובן ריבלין: אתה אחראי.

ראובן ריבלין: זאת אומרת שאתה צריך לבוא ולומר לצה"ל שהדברים האלה לא מתקבלים על הדעת, ואתה צריך לבוא ולומר ל "אגד" שהדברים האלה לא מתקבלים על הדעת.

יעקב ליצמן: דרור, כדי להיות כן אתך אני אומר לך דבר חריף – שר התחבורה ביקש ממני קודם - - לעומת זאת, ביקשו ממני חברי כנסת לא להעביר את מה ששר התחבורה ביקש, בגלל הנושא הזה.

יעקב ליצמן: אני אומר את האמת.

יעקב ליצמן: היו אצלי חברי כנסת היום וביקשו בגלל זה לעכב כל העברה של משרד התחבורה .

ראובן ריבלין: אני אתן לך הצעה לפתרון: משרד התחבורה פה רק קובע מדיניות.

ראובן ריבלין: אין לו שום תקציב לעניין הזה.

ראובן ריבלין: הוא לא בא - -אני בא ואומר לך: אתה, כאחראי על השירות האוניברסלי שנותן ל"אגד" עדיפויות רבות גם בתחרות, לא בהפרטה, אתה צריך לבוא למשרד הביטחון ולומר: הצעתי היא כזו: אתם תתנו 660 אלף שקל לחברה שמובילה בפועל את הנוסעים, ותפחיתו בשנה הבאה מ"אגד" את ה- 660 אלף.

ראובן ריבלין: זה הכל.

דנה כהן צור: זה בדיוק מה שאנחנו רוצים.

קריאות: - - -

ראובן ריבלין: אז הוא יוריד את זה מ "אגד" בשנה הבאה

ניסן סלומינסקי: אני מבין שיש הסכם כולל בין צה"ל לבין "אגד" על כמות מסוימת של חיילים.

חיים אורון: לא, הבעיה היא גלובלית.

ניסן סלומינסקי: רק דקה.

ניסן סלומינסקי: יש כמות מסוימת.

ניסן סלומינסקי: הכמות הזו נשארת, אבל במקום לנסוע שם הם נוסעים פה.

אורית נוקד: לא, הוא גדל.

אורית נוקד: המספר גדל.

דנה כהן צור: הם ביטלו קווים.

חיים אורון: - - אני אומר לך ש "אגד" יגישו 14 סעיפים, לא על 660 אלא על 66 מיליון שקל שמגיעים להם כי - -

יעקב ליצמן: אני אתן לכם עד מחר להביא לי פתרון.

יעקב ליצמן: היה ויהיה פתרון – מה טוב.

יעקב ליצמן: אם לא- ביום שני נזמין אתכם לכאן כדי לתת פתרון.

יעקב ליצמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.