ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 134, 2007-03-19 12:00

אופיר פינס-פז: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: מכבד אותנו בנוכחותו שר הפנים רוני בר-און.

אופיר פינס-פז: נמצאים כאן חברי כנסת וראשי רשויות.

אופיר פינס-פז: תכלית הישיבה, בראש ובראשונה לבחון את נושא איחוד הרשויות ברמת המדיניות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להבהיר, אין לנו עניין בישיבה הזאת להיכנס לעומק הבעיות בתוך היישובים עצמם.

אופיר פינס-פז: אי אפשר לעשות דיון פרטני בפורום רחב כל-כך.

אופיר פינס-פז: אם תרצו, אני בטוח ששר הפנים או מנהל משרדו יזמינו את ראשי היישובים לשיחות ולדיונים.

אופיר פינס-פז: כוונת הדיון הזה, לבחון אחורנית כדי לתכנן קדימה.

אופיר פינס-פז: יושב פה גם מר אפרתי, שמונה על-ידי שר הפנים לעמוד בראש ועדה שתמליץ ותציע לשר מדיניות בתחום איחוד רשויות.

אופיר פינס-פז: מר אפרתי היה בעבר מנכ"ל משרד הפנים – מנכ"ל טוב, אם יורשה לי לומר, למרות שלא הייתי באותה תקופה שר – והוא האדם הנכון במקום הנכון.

אופיר פינס-פז: בפתיח אני מבקש לומר כמה מלים לפני שאתן לשר הפנים את רשות הדיבור, להבהיר איך אני רואה את העניין.

אופיר פינס-פז: נכנסתי לתפקידי כשר הפנים לאחר ששר הפנים הקודם, מר פורז, גיבש מהלך רחב היקף לאיחוד רשויות במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: המהלך הזה עבר דיון בכנסת – הוא היה כרוך בחקיקה – הכנסת אמרה את דברה וחלק מן ההמלצות או החלטות הממשלה שונו בתהליך הדיון בכנסת.

אופיר פינס-פז: בסופו של דבר אוחדה קבוצה של 11 רשויות.

אופיר פינס-פז: האיחוד נעשה כמעט בעת ובעונה אחת.

אופיר פינס-פז: כאשר התמניתי להיות שר הפנים עקבתי אחר תוצאות האיחודים.

אופיר פינס-פז: מטבע הדברים ראשי רשויות הגיעו אליי לאחר האיחודים.

אופיר פינס-פז: הגעתי למסקנה שברוב המקומות האיחודים לא עלו יפה.

אופיר פינס-פז: הייתי מנסח את זה אחרת: לו היתה נעשית עבודת הכנה יסודית, בניסיון לתת מראש פתרונות לבעיות צפויות, האיחודים היו מצליחים הרבה יותר טוב.

אופיר פינס-פז: לפי דעתי, כאשר באים לאחד רשויות במדינת ישראל, תוצאת האיחוד צריכה להיות כפולה: מצד אחד חיסכון, התייעלות ושיפור התנהלות הרשות המקומית כרשות משותפת.

אופיר פינס-פז: למשל כאשר הרשויות קטנות איחודן יכול לתת להם מאסה קריטית המאפשרת להם להתמודד ברמה הכלכלית.

אופיר פינס-פז: אבל, מצד אחר, אני סבור שאיחוד רשויות צריך לתת מענה גם לצרכים של התושבים, כדי שירגישו שהאיחוד עושה בעצם מאחד ועוד אחד, במקום שתיים עושה שלוש.

אופיר פינס-פז: כלומר, שהם ירגישו בכל תחומי השירות של הרשות המקומית שהאיחוד מאפשר להם לקבל שירותים מוניציפליים בצורה יותר תקינה ויעילה.

אופיר פינס-פז: אני סבור שזאת צריכה להיות המטרה, והמטרה כפולה, כפי שאמרתי.

אופיר פינס-פז: לצערי הרב, בשל היעדר תכנון מקדים מפורט – היה תכנון, התמנתה ועדת שחר, הוקדשה מחשבה, היה איזה רציונל – אבל אחרי שהיה רציונל כללי ונתקבלו החלטות ספציפיות היתה אמורה להיעשות עבודת מטה, במיוחד בין משרד הפנים ומשרד האוצר, שתאפשר באמת ביצוע חלק ואיכותי של איחוד הרשויות.

אופיר פינס-פז: בתקופתי כשר הפנים ביצעתי רק איחוד אחד של רשויות – איחדתי את מנחמיה עם המועצה האזורית עמק בית-שאן.

אופיר פינס-פז: התחלתי לטפל בזה כמעט עם כניסתי למשרד, בינואר-פברואר 2005, וסיימתי את הטיפול כמעט עם יציאתי מהמשרד, בספטמבר-אוקטובר 2005.

רוני בר-און: היית צריך לחשוב גם לסיים.

אופיר פינס-פז: זה לא היה תלוי בי לגמרי.

אופיר פינס-פז: למה אני מדגיש את זה?

אופיר פינס-פז: כי אני רוצה לעמוד על התהליך.

אופיר פינס-פז: באתי ליישוב מנחמיה, שמעתי את התושבים, כמובן עם אנשי המקצוע.

אופיר פינס-פז: היה ברור שלמנחמיה אין זכות קיום בדרך בה התנהלה.

אופיר פינס-פז: ואז הצעתי להם שתי אלטרנטיבות, עשינו תחשיב כלכלי, פניתי לתושבים ואמרתי להם שההחלטה בידיהם.

אופיר פינס-פז: אחת הבעיות באיחוד רשויות, שהוא גורם לאובדן זהות מוניציפלי של התושבים.

אופיר פינס-פז: אדם גר ביישוב מסוים, פתאום אומרים לו: אתה לא ביישוב הזה, אתה ביישוב אחר.

אופיר פינס-פז: לפעמים ליישוב יש אופי כפרי וכעת יוצרים שינוי.

אופיר פינס-פז: זה כמו שינוי מסויים בזהות של התושב.

אופיר פינס-פז: המעבר הזה הוא מבחינות רבות לא קל.

אופיר פינס-פז: אמרתי להם: אתם רוצים לשמור על מנחמיה כפי שהיא?

אופיר פינס-פז: אין שום בעיה.

אופיר פינס-פז: התחשיב הכלכלי שלנו מראה שעליכם להעלות את הארנונה במאה אחוז.

אופיר פינס-פז: אם אתם מקבלים החלטה וולונטרית להעלות את הארנונה במאה אחוז לרמות הנדרשות, לא נאחד את מנחמיה.

אופיר פינס-פז: עשו התושבים דיון, חשבו ואמרו לי: אדוני השר, אנחנו מעדיפים איחוד על העלאת הארנונה במאה אחוז כי המחיר הזה גבוה מדי עבורנו.

אופיר פינס-פז: בדקנו עם אנשי המועצה האזורית עמק הירדן – ונמצא אתנו מר יוסי ורדי, ראש המועצה.

אופיר פינס-פז: אנשי המועצה אמרו: קיבלנו כבר את כנרת לתוכנו, האיחוד עם כנרת קשה לנו מאוד, אל תעמיסו עלינו גם את מנחמיה.

אופיר פינס-פז: אם יש פתרון אחר, עדיף לקבל אותו.

אופיר פינס-פז: פנינו למועצה האזורית עמק בית-שאן.

אופיר פינס-פז: אנשי המועצה אמרו: אנחנו מוכנים להתאחד עם מנחמיה, ומנחמיה מוכנה להתאחד אתנו, אלא יש כמה בעיות יסודיות, שאם לא נפתור אותן מראש האיחוד הזה ייכשל כישלון חרוץ.

אופיר פינס-פז: מינינו אדם, מומחה מטעם משרד הפנים שבדק את כל הבעיות, את כל המרכיבים של האיחוד.

אופיר פינס-פז: הוא הגיש דוח מסודר לשר האוצר ולי.

אופיר פינס-פז: כינסנו ועדה משותפת, ובסוף תהליך ארוך משרד האוצר – לא משרד הפנים, משרד הפנים לא נתן שקל באיחוד של מנחמיה עם המועצה האזורית עמק בית-שאן – השקיע כ-40 מיליון שקלים באיחוד הזה, כדי להעמיד אותו על בסיס איתן.


יצחק גולברי: 48 מיליון שקלים.

אופיר פינס-פז: מאין אתה יודע?

אופיר פינס-פז: אתה גר במנחמיה?


יצחק גולברי: אמרה לי מי שהיום מנכ"לית משרד החקלאות, שהיתה אז ראש המועצה, שמשרד האוצר נתן 48 מיליון שקלים לצורך האיחוד.

אופיר פינס-פז: אני כבר לא במשרד, אני זהיר.

אופיר פינס-פז: ואתה מר גולברי מקדימה-צורן יודע בדיוק מה קורה אצלם?

אופיר פינס-פז: בסדר, לא משנה.

אופיר פינס-פז: סכום כסף נכבד הושקע כדי לבסס את האיחוד, כדי שיישא פירות חיוביים.

אופיר פינס-פז: האיחוד של מנחמיה והמועצה האזורית עמק בית-שאן עשה "אחד ועוד אחד שווה שלוש", ואז יש היגיון ויש כיוון.

אופיר פינס-פז: אני רוצה בשלב הזה להסתפק בדברים הללו.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לאפשר לשר הפנים, מר רוני בר-און, לומר איך הוא רואה את המדיניות של איחוד הרשויות במדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: הבנתי שהכנתם מצגת.

אופיר פינס-פז: לאחר מכן נפתח את הדיון ונשמע את ראשי הרשויות ואת חברי הכנסת.

אופיר פינס-פז: בבקשה.

רוני בר-און: תודה רבה לך, אדוני יושב-ראש הוועדה.

רוני בר-און: תודה רבה לחברי הכנסת שבאו, תודה רבה לכל האורחים.

רוני בר-און: אני שמח על דברי ההקדמה שלך.

רוני בר-און: בכל מקום שאחליט שצריך לבצע איחוד אשתמש בטכניקה שלך, אזמין את הרשויות המתאחדות ואומר להן שאם לא יעלו את הארנונה במאה אחוז אני מייד מאחד אותן.

רוני בר-און: דרך אגב, אתה יכול לשלוח לי חשבון על ההצעה הזאת ...

רוני בר-און: זאת הצעה טובה שאני עומד ליישם.

רוני בר-און: תודה רבה לכם חברים.

רוני בר-און: אתחיל במצגת קצרה.

רוני בר-און: אני מבקש את תשומת לבכם.

רוני בר-און: בשלטון המקומי המצב דואלי – מחד צמיחה והתבססות של הרשויות המקומיות כרשויות עצמאיות ואיתנות, ומאידך מזהים תהליכי האטה ונסיגה של רשויות מקומיות שנקלעו לתוכניות הבראה שעה שהן נושאות על גבן גירעונות עתק וגם כשלי ניהול חמורים.

רוני בר-און: באחריות למצב הלא תקין הזה נושאים, ביחד אבל גם לחוד, הן השלטון המקומי והן השלטון המרכזי.

רוני בר-און: איך אנחנו מתכוונים להבריא את השלטון המקומי, מה צעדי המדיניות המרכזיים במשרד הפנים?

רוני בר-און: אנחנו מקדמים את חוק העיריות החדש, שהיה מונח במשרד הפנים למעלה משש שנים וחצי, עבר בוועדת שרים לענייני חקיקה לפני כחודש ברוב של 10 שרים מבין 10 משתתפים, ויונח היום על שולחן הכנסת לקראת הקריאה הראשונה.

רוני בר-און: לצד קידום החוק, אנחנו לא מתמהמהים ומעבירים רפורמה מינהלית, בה אנו מעצימים רשויות רבות שאנחנו קוראים להן 'עצמאיות', מעניקים להן סמכויות.

רוני בר-און: אנחנו מתאמצים לשמור על מענקי האיזון ולהחזיר את מענקי הפיתוח, וליושב-ראש הוועדה יש בזה חלק נכבד.

רוני בר-און: הדרך בה הוא הצליח בנובמבר 2005 לקבל משר האוצר דאז, ראש הממשלה דהיום, הבטחה להחזיר את מענקי הפיתוח עזרה לנו ב-2006.

רוני בר-און: העצמנו את זה וב-2007 נעצים את זה עוד יותר.

רוני בר-און: אנחנו עושים רפורמה מרחיבה ומקיפה, שלא כאן המקום לדון בה, במיסוי המוניציפלי.

רוני בר-און: לעניין זה הקמנו ועדה ארצית.

רוני בר-און: העמדנו בראשה את רואה חשבון ועורך-דין אהוד ברזילי.

רוני בר-און: אנחנו מתעסקים ברפורמה במיסוי המוניציפלי לראשונה מזה 21 שנים.

רוני בר-און: אף אחד לא הסכים לפתוח את תיבת הפנדורה הזאת, כאשר על 13 הסיווגים שקמו בשנת 1985 בחוקי ההקפאה צמחו מאז למעלה מ-4,000 תתי-סיווגים.

רוני בר-און: צריך לעשות בזה סדר, ואנחנו מתכוונים לעשות בזה סדר.

רוני בר-און: אנחנו מבקשים לקיים מדיניות סדורה ורציפה כלפי הרשויות המקומיות החלשות.

רוני בר-און: אנחנו מתמקדים גם בסיוע, גם בליווי, גם בבקרה ומשתמשים במגוון כלי התערבות, החל ממינוי חשבים מלווים, דרך מינוי ועדות חקירה, וכלה בהדחות של ראשי ערים וראשי מועצות ומינוי ועדות קרואות תחתיהם.

רוני בר-און: הכלי המשלים לכל המערכת הזאת הוא איחוד הרשויות המקומיות.

רוני בר-און: המדיניות הזאת היא חלק בלתי נפרד מכל הצעדים עליהם דיברתי, במטרה להבריא את השלטון המקומי בישראל.

רוני בר-און: איחוד הרשויות, כמו גם הצעדים האחרים, נועד בעיקר – וחשוב שתבינו את זה – גם לשנות את תנאי היסוד, אבל גם להכתיב את כללי המשחק השונים שנועדים לתת פתרונות לטווח הארוך, כדי לפתור את המצב המשברי בו נמצא השלטון המקומי.

רוני בר-און: נוח לי לדבר על כך מכיוון שנמצא כאן חבר פוליטי טוב שלי, חבר שהיה שר פנים בעצמו ומבין אילו מחירים אישיים ופוליטיים משלם מי שמוביל צעדי הבראה מן הסוג הזה.

רוני בר-און: לא קל להדיח ראשי ערים, לא קל לגשת לראש עירייה ולהגיד לו: אני נותן לך חשב מלווה, ועוד יותר קשה להגיד לו: אני נותן לך חשב מלווה פורטה, שגם מרחיק את כל תהליך קבלת ההחלטות מן הנבחרים.

רוני בר-און: כל איחוד הרשויות הוא לא עניין קל.

רוני בר-און: כפי שתיאר יושב-ראש הוועדה, אדם גר במקום אחד וכאשר קם בבוקר אומרים לו שגר כבר במקום אחר.

רוני בר-און: כל הדברים האלה, בטווח הקצר יש בהם פגיעה קשה במרקם החיים הדמוקרטי, אבל אני אומר לכם, אלה צעדים הכרחיים, בלעדיהם אי אפשר יהיה להבריא את השלטון המקומי לטווח הארוך.

רוני בר-און: אני שומע את הביקורת, מודע לה ולא נרתע ממנה.

רוני בר-און: אני נחוש להעביר את הצעדים האלה מכיוון שאני מאמין שאנחנו צריכים לעשות את זה כדי לא להישאר במצב המשבר בו אנו נמצאים מדי יום, מדי שעה, במיוחד היום, ועוד יותר מחר, וכמובן ביום רביעי אם לא נצליח לפתור את הבעיה.

רוני בר-און: אנחנו רוצים לשנות את המציאות העגומה הזאת ולכן נשתמש גם במדיניות האיחודים.

רוני בר-און: איחוד הרשויות המקומיות הוא אחד מכלי המדיניות המרכזיים בתהליך הבראת השלטון המקומי.

רוני בר-און: לפני כחודשיים החלטתי על הקמת ועדה מקצועית, לאור החלטת הממשלה במסגרת התוכנית הכלכלית לשנת 2007.

רוני בר-און: החלטת הממשלה גם עוסקת, אדוני יושב-ראש הוועדה, במה שהערת, בצדק – בוועדת היגוי בין-משרדית שתלווה כל איחוד במטרה למנוע הגעה לאיחודים כושלים כפי שהכרנו בעבר.

רוני בר-און: אני מצטט מהחלטת הממשלה: "תכלית מדיניות האיחודים להביא את הרשויות המקומיות להתייעלות כלכלית, תפעולית, ארגונית ותכנונית באמצעות איחודים ברשויות מתאימות".

רוני בר-און: בראש הוועדה העמדנו את מר יעקב אפרתי, הנמצא אתנו כאן, שהיום הוא מנכ"ל מינהל מקרקעי ישראל וכיהן בשורה ארוכה וחשובה של תפקידים בכירים בשירות המדינה, לרבות מנכ"ל משרד הפנים, מנכ"ל המשרד לתשתיות לאומיות, גזבר עיריית ירושלים ועוד תפקידים חשובים שמקנים לו יכולת להבין את הדיסציפלינה ולתת מענים כפי שאנו מצפים.

רוני בר-און: צירפנו לוועדה הזאת את פרופ' ערן רזין, חבר במחלקה לגיאוגרפיה ובמכון ללימודים עירוניים ואזוריים של האוניברסיטה העברית בירושלים.

רוני בר-און: תחומי האחריות העיקריים שלו הם השלטון המקומי וכן פיתוח עירוני ואזורי.

רוני בר-און: הוא מומחה בעל שם, ומי שהיה שותף בכתיבת פרק השלטון המקומי בהצעה לחוקה של המכון הישראלי לדמוקרטיה.

רוני בר-און: חבר נוסף בוועדה הוא האדריכל יונתן גולני, מי שכיהן במשך 11 שנים כמנהל מינהל התכנון במשרד הפנים.

רוני בר-און: חבר נוסף בוועדה הוא מנכ"ל עיריית רעננה במשך 17 שנים, מר אורי קידר, יושב-ראש פורום המנכ"לים ברשויות המקומיות.

רוני בר-און: וחברה נוספת היא נציגת משרד הפנים, גברת אנה חזן, מנהלת האגף לפיתוח מקומי במשרד הפנים.

רוני בר-און: יש בוועדה שילוב של אנשי מעשה ואנשי אקדמיה שיביא את הפתרונות, אנחנו מקווים, בצורה הטובה ביותר.

רוני בר-און: בשקף הבא תראו את מפת השלטון המקומי.

רוני בר-און: במדינת ישראל יש 72 עיריות, 125 מועצות מקומיות, 54 מועצות אזוריות, ושתי מועצות תעשייתיות.

רוני בר-און: בסך הכול, 253 רשויות.

רוני בר-און: תראו כאן גם התפלגות של מגזר יהודי ולא יהודי, וגם מגזר יהודי באזור יהודה ושומרון, שנתון כמובן למינהל האזרחי ואנחנו מציגים את המידע הזה כאן רק לצורך השלמת התמונה.

רוני בר-און: ההתפלגות של הרשויות המקומיות לסוגיהן השונים מצביעה גם על ריבוי רשויות מקומיות, אבל בעיקר על שוֹנוּת גבוהה בין סוגי הרשויות המקומיות.

רוני בר-און: במקרים מסוימים על פני שטח מצומצם ביותר יש רשויות רבות.

רוני בר-און: הדבר הזה יוצר גם סכסוכי גבולות, גם תחרות על שימושי קרקע, גם אי-שיוויון ביכולות של הרשויות בשל השונות במקורות ההכנסה העצמאיים, וזה יוצר קשיים בלתי ניתנים לפתרון בתכנון ואילו אנו מבקשים שיהיה תכנון מושכל, תכנון הרמוני ברמה הלאומית.

רוני בר-און: במקרים מסוימים רשות קטנה ופריפריאלית נעדרת כל יכולת להגיע לאיתנות כלכלית, בשעה שאם נאחד אותה עם רשות סמוכה ואיתנה תקבל 'אוויר לנשימה' ותיווצר יציבות, תוך ניצול העיקרון של יתרון לגודל.

רוני בר-און: מתוך 253 רשויות קיימות, אני רוצה להדגיש, 141 – יותר מחצי – נתונות בתוכניות הבראה שונות.

רוני בר-און: בעוד שהמדיניות שלנו כיום היא מינימום של 10,000 תושבים כתנאי להקמת רשות מקומית חדשה, יש הלכה למעשה 111 רשויות מקומיות אשר בהן מתגוררים פחות מ-10,000 תושבים, שאינן עומדות בתנאי הסף שאנו קובעים היום, יותר ממחציתן נמצאות בתוכניות הבראה.

רוני בר-און: אי-השיוויון בין הרשויות המקומיות גורם לתוצאות ממש אבסורדיות, לפיהן ההוצאה לנפש הממוצעת ברשות קטנה של עד 5,000 תושבים היא 7,200 שקלים, לעומת 4,200 שקלים במודל של מענק האיזון.

רוני בר-און: משנת 2004 ועד שנת 2007, לרשויות מקומיות בהבראה הקצתה מדינת ישראל למעלה ממיליארד ו-600 מיליון שקלים.

רוני בר-און: מהי המדיניות שלנו לאיחוד הרשויות, מה העקרונות בתהליך האיחוד?

רוני בר-און: מפת הרשויות המקומיות בישראל סבוכה ומאופיינת ברשויות רבות מדי יחסית לגודל האוכלוסייה.

רוני בר-און: חלק מן הרשויות מצויות במשבר תקציבי וניהולי ואינן יכולות להגיע לעצמאות ולאיתנות כלכלית, גם בשל המאפיינים האובייקטיבים, כמו גודל, מיקום, נתונים סוציו-אקונומיים ומקורות הכנסה עצמאיים.

רוני בר-און: באיחוד הרשויות אנחנו מבקשים להביא גם שינוי מן היסוד, אבל גם לשנות את נתוני היסוד.

רוני בר-און: מהם הקווים המנחים?

רוני בר-און: אנחנו מבקשים לעשות צמצום מושכל, זהיר ומדורג של מפת השלטון המקומי בישראל, בהתבסס על מדיניות שוויונית וקריטריונים ברורים.

רוני בר-און: אין לנו, ולא יהיה לנו, כלל אצבע מהו איחוד ראוי.

רוני בר-און: אנו מבקשים לשקול כל מקבץ לגופו ולהתחשב במגוון השיקולים, כמפורט: מאפיינים סוציו-אקונומיים, הזהות או השוני התרבותי והחברתי בין הרשויות המתאחדות, מאפיינים דמוגרפיים, מגמות תכנוניות, מצב כלכלי, רמת היעילות הכלכלית-הניהולית-התכנונית של הרשויות, היקף החיסכון הכספי ובעיקר מידת היציבות שנשיג נוכח האיחוד, הן בטווח הקצר והן בטווח הארוך.

רוני בר-און: מהם לקחי העבר?

רוני בר-און: חלק גדול מן האיחודים לא הצליחו.

רוני בר-און: מה הגורמים המרכזיים להצלחה של איחוד?

רוני בר-און: טרם האיחוד יש לעשות עבודת מטה מקצועית, מקיפה ורב-תחומית, שקודם כול תצדיק את תהליך האיחוד באופן קונקרטי, אך גם תבחן את סיכויי ההצלחה שלו.

רוני בר-און: כתנאי לאיחוד – ואני שמח על הדוגמה שהבאת אדוני יושב-ראש הוועדה, של מנחמיה ושל בקעת בית-שאן – חייב להינתן סיוע ממשלתי מוגדר ומאושר.

רוני בר-און: לא נסכים יותר ללכת למהלך של איחודים מבלי שנדע לתת להם מענה כספי.

רוני בר-און: ולאחר ההחלטה על האיחוד, וביצוע האיחוד, נלווה אותו באמצעות השלטון המרכזי.

רוני בר-און: איחודים כפי שהיו בעבר, שאני מגדירם חפוזים ובלתי אחראים, לא ייעשו.

רוני בר-און: למדנו מטעויות העבר ואין אנו מתכוונים לחזור עליהם.

רוני בר-און: איחוד ללא הבטחת די סיוע ממלכתי ממשלתי לא יבוצע.

רוני בר-און: הוועדה שהקמנו לצורך ביצוע האיחודים – ההמלצה על האיחודים, בחינת האיחודים והליווי שלהם – היא לקח מטעויות העבר.

רוני בר-און: איך אנחנו מתכוונים להתנהל בהמשך?

רוני בר-און: בשלב הראשון אנחנו מגבשים בתוך המשרד רשימת מקבצים לבחינה, על סמך הידע המוניציפלי שקיים אצלנו.

רוני בר-און: בשלב השני אנחנו מעבירים את זה לוועדה, שתבחן את הדברים, תעבד אותם, תיזום בעצמה מקבצים לבדיקה ותמליץ על איחודים.

רוני בר-און: השלב השלישי הוא כמובן ההחלטה, והשלב הרביעי הוא גיבוש התוכנית וליווי התהליך על-ידי הוועדה הבין-משרדית, הן בהיבט הפיננסי, הן בהיבט התכנוני והן בהיבט הניהולי על ידי ועדת היגוי בין-משרדית וצוותי ליווי לרשויות המתאחדות.

רוני בר-און: אני מבקש לסכם.

רוני בר-און: עד סוף החודש הזה נגיש לוועדה את המקבצים שלנו.

רוני בר-און: הוועדה תגיש לשר ולמפקד כוחות צה"ל באזור יהודה ושומרון את רשימת הרשויות המקומיות המומלצות לאיחוד בתוך 100 ימים מיום מינויה, שהיה לפני כשלושה שבועות.

רוני בר-און: אני סבור שהקמת הוועדה היא בשורה לשלטון המקומי.

רוני בר-און: יש בה ייצוג מקומי נכבד מאוד שמשלב מומחים בעלי ניסיון הן מהתחום המוניציפלי, הן מהתחום הכלכלי, הן מהתחום התכנוני והן מהתחום המשפטי.

רוני בר-און: יש בה גם ניסיון ביצועי, גם ניסיון אקדמי, גם ניסיון משפטי וגם ניסיון פרקטי.

רוני בר-און: הנבחרת הזאת להערכתי תעשה עבודתה בצורה אחראית ביותר, תביא רשימה שתוביל למפנה במפת השלטון המקומי, והמפנה הזה יהיה נדבך חשוב מאוד במארג הפעולות שאנו עושים כדי שהשלטון המוניציפלי במדינת ישראל יתבסס ויתחזק ויימנע ככל האפשר ממשברים.

רוני בר-און: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה אדוני שר הפנים.

ג'לאל אבוחסין: כנראה אדוני השר לא מכיר מספיק אקדמאים ערבים, לכן לא כלל אותם כחברים בוועדה שמינה, למרות שהשר מתכוון לאחד תושבים ערבים.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לתת את רשות הדיבור למר יעקב אפרתי, מי שאמור להמליץ בפני השר על ההרכבים ועל לוחות הזמנים.

ג'לאל אבוחסין: אם לא מתכוונים לשמוע אותנו לשם מה אנחנו יושבים כאן?

ג'לאל אבוחסין: אדוני, אצלנו במגזר הערבי הבחירות נעשות לעתים קרובות על רקע חמולתי, על רקע משפחתי.

ג'לאל אבוחסין: אנחנו נטועים במקומותינו ולא נוטים לעבור למקומות אחרים כמו תושבים יהודים שעוברים היום למטולה ומחר לאילת.

ג'לאל אבוחסין: היישוב שלנו הוא השורש שלנו.

22811: אני ראש עיריית אל-שאגור, שהוא איחוד של שלושה יישובים: מג'ד אל כרום, דיר אל אסד ובענה.

22811: אני מברך על דברי יושב-ראש הוועדה ועל דברי שר הפנים על האיחודים החדשים, אם יהיו, שיעשו אותם כפי שצריך, כפי שנהגת באיחוד של מנחמיה ובקעת בית-שאן.

22811: אכן נעשו איחודים בצורה לא נכונה ואנחנו מתמודדים עם קשיים רבים, במיוחד בעיר שלנו, כבר קרוב לשלוש שנים וחצי.

22811: במשך התקופה הזאת התחלפו שלושה שרים, והיתה גם סגנית שר, אך לא השתנה כמעט כלום במצב.

22811: אני לא רוצה חס וחלילה להאשים את השר או ההנהלה הנוכחיים.

22811: במשך שלוש שנים וחצי היה טיפול לא נכון באיחוד היות והבעיה העיקרית היא הגירעון.

22811: לאחר האיחוד התמודדנו עם ירושה של גירעון – 20 מיליון שקל גירעון של דיר אל אסד, שם הגיעו להסדר נושים והרשות היתה מאוזנת, ו-100 מיליון שקל גירעון של מג'ד אל כרום.

22811: עד היום אין פתרון לגירעון הזה.

22811: לפי דעתי התושבים של דיר אל אסד ושל בענה לא אשמים בכלום ואין סיבה להטיל עליהם את החובות של מג'ד אל כרום.

22811: בינתיים התושבים סובלים מהגירעונות ומהחובות של מג'ד אל כרום.

22811: כבר בתחילת הדרך היו צריכים לטפל בבעיית הגירעון.

22811: עשינו תוכנית הבראה אך במשך כ-6-7 חודשים מנכ"ל משרד הפנים הקודם, מר גדעון ברלב, לא רצה להיפגש אתנו.

אופיר פינס-פז: חברים, אנחנו רוצים ללמוד מניסיון העבר על ההשלכה לעתיד.

אופיר פינס-פז: כדי שנוכל לנהל את הדיון הזה כך שתהיה לו השפעה גם על השר וגם על מר אפרתי, העובדה שלא נפגשת עם מר ברלב או כן נפגשת אתו – את מי זה מעניין?

אופיר פינס-פז: סלח לי, אתה צריך לאחוז את השור בקרניו, להגיד מה לדעתך היה צריך לעשות אסטרטגית אחרת כדי שהאיחוד יצליח.

אופיר פינס-פז: עליך להבין, לא תצא מכאן עם צ'ק.

אופיר פינס-פז: אף אחד לא ייצא מפה עם צ'ק.

אופיר פינס-פז: השאלה עם נצליח ללמוד מטעויות העבר כדי שלא ייפלו טעויות בעתיד.

22811: האיחוד נעשה לפני שלוש שנים וחצי, אולם בעיית הגירעונות המצטברים לא נפתרה עד היום, וכך גם בעיות התכנון והבנייה.

22811: במקום שהאיחוד יעזור לקידום תוכניות היתה דווקא הקפאה או קיצוץ של 1,000 דונם מן האדמות שהופיעו בתוכנית האב של מג'ד אל כרום, דבר שגרם לבעיות רבות והיה סיבה מרכזית לפיזור המועצה.

22811: גם שאר משרדי הממשלה לא תמכו באיחוד הרשויות.

22811: משרד התיירות למשל לא תמך באיחוד ולו בשקל אחד; משרד התשתיות הלאומיות לא סייע ונאלצתי להתרוצץ 3 שנים עד שהשגתי הלוואה, כולל מענק, של 6 מיליון שקל לפתור את בעיית הביוב בדיר אל אסד והביוב שזורם בשכונה המזרחית של מג'ד אל כרום; עד לתקופה האחרונה לא היתה שום תמיכה ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

22811: רק אחרי שדיברת על כך שנהיה שותפים באזור התעשייה ברלב נפתרה הבעיה אך טרם חתמנו על חוזה סופי.

22811: אני מברך על ההחלטה לצרף אותנו לאזור התעשייה ברלב; במשך 3 שנים משרד התרבות לא תמך בנו בשום דבר, פרט להקצבה של מיליון שקלים שקיבלנו לפני מספר חודשים; 60 כיתות לימוד חסרות, נבנה רק חצי בית-ספר במשך כל התקופה ומצב בתי-הספר "על הפנים"; מצב תשתיות הכבישים בכי רע והתמיכה של משרד התחבורה במשך שלוש שנים וחצי הסתכמה ב-6 מיליון שקלים בלבד.

אופיר פינס-פז: המצב של מג'ד אל כרום, דיר אל אסד ובענה לפני האיחוד היה טוב יותר מאשר אחריו?

22811: לא היה טוב יותר.

קריאה: בבענה היה טוב יותר לפני האיחוד ועכשיו המצב התקלקל.

22811: בענה היתה אחרי הסדר נושים ולכן מצבה היה טוב יחסית, אבל מצבה של מג'ד אל כרום היום טוב יותר כי למרות גירעון של 100 מיליון שקל התושבים מקבלים שירותים.

22811: גם תושבי דיר אל אסד מקבלים היום שירותים שלא קיבלו בעבר לפני האיחוד.

רוני בר-און: בבענה היה טוב יותר כי הגיעו שם להסדר נושים.

22811: נכון.

22811: לפני כן בענה צברה גירעון של 153 מיליון שקל.

22811: היתה שם ועדה קרואה.

רוני בר-און: אחרי שמישהו משלם את החובות שלך, הכול טוב.

עבאס מוחמד תיתי: אדוני השר, שילמנו מחיר כבד.

רוני בר-און: אני לא רוצה להתווכח אתך.

רוני בר-און: אני מציע לאנשי הרשויות להיזהר קצת בדבריהם כי תיכף אגיד מה כל רשות קיבלה, רק ממשרד הפנים.

רוני בר-און: אני לא יודע מה קיבלה ממשרדים אחרים.

22811: עשו את האיחוד בצורה לא טובה.

22811: הטיפול של משרדי הממשלה באיחוד היה לא טוב ולא תקין.

22811: לפי דעתי למרות שהיה צדק בכוונה לאחד את הרשויות, כפי שאמרתי עוד בתחילת התהליך, בוועדת השימוע, היה צריך לעלות בסולם מדרגה-מדרגה.

22811: היה צריך להתחיל באיחוד של בענה ודיר אל אסד ורק אם זה היה מצליח לצרף את מג'ד אל כרום.

22811: מג'ד אל כרום גרמה עוול ונזק לאיחוד כולו ולהתנהלות העירייה בשל הגירעון העצום שנשאה על גבה.

22811: תודה.

אופיר פינס-פז: ראש עיריית אל-שאגור אומר בעצם שני דברים: היה צריך לאחד רק את בענה ודיר אל אסד ואז בשלב שני להתאחד גם עם מג'ד אל כרום, או לעשות איחוד רק אחרי הסכם נושים עם מג'ד אל כרום.


יצחק גולברי: אני ראש מועצת קדימה-צורן.


יצחק גולברי: שלום לכולם.


יצחק גולברי: האמת, חשבתי שאני בא לכאן לקבל צ'ק.


יצחק גולברי: אבא שלי עליו השלום סיפר שכאשר היה בפרס היה לו שכן נודניק, כל ערב נקש על הדלת ושאל: יש לך קצת קמח?


יצחק גולברי: אפשר לקבל קצת סוכר?


יצחק גולברי: פעם אחת אבי שאל אותו:


יצחק גולברי: האם יבוא יום שתנקוש על הדלת ותגיד לי 'תיקח'?


יצחק גולברי: למחרת חזרו הנקישות על הדלת.


יצחק גולברי: עמד השכן ואמר לאבי: קח.


יצחק גולברי: אבא שלי שמח.


יצחק גולברי: אמר השכן: קח את העששית, תמלא לי נפט ותחזיר לי.


יצחק גולברי: אני מבין שבאתי לכאן כדי שיורידו ממני עוד, לא כדי לקבל.


יצחק גולברי: זה פטנט פרסי טוב.


יצחק גולברי: אני לא נגד האיחוד.


יצחק גולברי: השר יודע, ואתה יודע, שעשיתי איחוד מוצלח לכאורה.


יצחק גולברי: אפילו קיבלתי במעמד השר פרס מינהל תקין, אחד הבודדים שקיבלו.


יצחק גולברי: אבל אם אתם רוצים להצליח בעוד איחודים קחו את החלטת הממשלה 2455, ואל תיישמו אותה כמו במנחמיה, תנו רק 50 אחוזים ממה שנתתם שם.


יצחק גולברי: קחו את הרשויות שאוחדו, תנו להן 50 אחוזים ממה שנתתם למנחמיה ל-1,800 או 2,000 תושבים.


יצחק גולברי: אני איחדתי שני יישובים עם 17,000 נפשות כמעט ותראו לאן הבאתם אותי.


יצחק גולברי: אדוני השר, אתה יודע איך הזנתי את המועצה?


יצחק גולברי: אין לי סגן בשכר, אין לי דובר, אין לי עוזר.


יצחק גולברי: אני עושה הכול לבד.


יצחק גולברי: האם אתם רוצים שאנחנו נקרוס?


יצחק גולברי: לאן אתם רוצים להוביל אותנו?


יצחק גולברי: אני עובד לבדי ברשות.


יצחק גולברי: מקדימה, כידוע לכם, קיבלתי אוכלוסייה קשה.


יצחק גולברי: קיבלתי גירעון של 28 מיליון שקל.


יצחק גולברי: לעומת אחרים זה מצב טוב.


יצחק גולברי: בקיצור, אפשר היה לעשות את האיחוד טוב הרבה יותר.


יצחק גולברי: אפשר לעשות איחודים בצורה מוצלחת.


יצחק גולברי: קודם כול תטפלו ברשויות שאוחדו ותצעדו קדימה.


יצחק גולברי: אל תעשו טעות, תטפלו ברשויות שאוחדו כבר כי אנחנו לא נוכל לשבת בשקט.

דב חנין: תודה רבה אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, אני מודה לך שאתה משתף אותנו בהחלטות שלך.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות כדי לומר את הדברים הבאים.

דב חנין: אנחנו, למרבית הצער, לא נמצאים במצב שאנחנו צריכים להמציא את המפה המוניציפלית של ישראל.

דב חנין: אני בטוח שאילו זאת היתה השאלה אפשר היה לתכנן את המפה המוניציפלית הזאת טוב יותר מאיך שהיא נראית היום.

דב חנין: כשאתה מציג את התמונה, אנחנו רואים שיש אכן הרבה מאוד רשויות, חלקן קטנות מאוד – המצב איננו פשוט ואיננו טוב.

דב חנין: בתנאים הללו הסיסמה שעלתה לאורך השנים, לאיחוד רשויות – פחות בתקופה שלך, אדוני השר, ואני סבור שבמצגת שלך בהחלט יש התייחסות למורכבות - - -

רוני בר-און: אני מבקש לציין לפרוטוקול, למרות שהותקפתי כאן כביכול על שאיחדתי את באקה-אל-ג'רביה עם ג'ת, אני לא עשיתי עדיין אף איחוד.

רוני בר-און: אני מקדים מחשבה למעשה.

רוני בר-און: היו כאלה שהקדימו מעשה למחשבה ועכשיו אני צריך לקטוף את פירות הבאושים.

משה גפני: אתה צריך לתקן הרבה דברים שעשו שרי שינוי בממשלה הקודמת.

רוני בר-און: רציתי לשים את הדברים, מה שנקרא, און-רקורד.

רוני בר-און: למרות שהיו לי הרבה רעיונות, אמרתי: קודם נחשוב ואחר-כך נעשה, ואני גם מסתייע באנשי מקצוע.

דב חנין: אכן בתקופה מסוימת איחוד רשויות נתפס כסוג של פתרון קסם.

דב חנין: לכאורה על הנייר אנחנו אומרים: כל-כך הרבה אנשים עובדים ברשויות.

דב חנין: אם נאחד אותן, יהיו פחות.

דב חנין: בפועל המהלך הזה התעלם מהרבה מאוד גורמים רלוונטיים, ודאי גורמים חברתיים, לעתים גם גורמים כלכליים.

דב חנין: דיברו כאן על גירעונות, אפשר להציג הרבה מאוד פרמטרים כלכליים שהמהלך הזה התעלם מהם.

דב חנין: ולכן אם תבחן בראייה רטרוספקטיבית את כל תהליכי האיחוד תראה שמקרה כמו האיחוד של קדימה וצורן – ואני מבין שאתם מסכמים אותו כהצלחה – הוא יוצא דופן.

דב חנין: בסך הכול ברוב המקומות יש לנו בעיות קשות באיחוד רשויות.

דב חנין: אני מנצל את ההזדמנות, כשמינית ועדה כל-כך נכבדה, ופונה אליך ואל הוועדה בהצעה להחליף בנושא הזה דיסקט ולחשוב עליו קצת אחרת.

דב חנין: אני לא אומר שאי אפשר לאחד במקרה יוצא דופן שתי רשויות, אבל אני מציע להשלים עם המפה המוניציפלית של ישראל כפי שהיא ולנסות לעודד מהלך של שיתוף פעולה ועבודה משותפת בין רשויות מקומיות קיימות בכדי לייעל את המערכת.

דב חנין: אני מבקשת להציג מספר דוגמאות.

דב חנין: למשל רשויות אזוריות של מים וביוב.

דב חנין: אני יודע שבמילא זה נושא שחושבים עליו במשרדך.

רוני בר-און: הכשלתם את זה בחוק ההסדרים.

רוני בר-און: למה אתם באים אלי?

דב חנין: כי לא הבטחתם לנו שלא תהיה הפרטה של המערכת.

רוני בר-און: קודם אתם מכשילים את זה בחוק ההסדרים, אחר-כך באים אליי בטענות?

רוני בר-און: זאת היתה הרי גולת הכותרת של המעשים, בדיוק בשביל הרשויות שהנציגים שלהן נמצאים כאן, לעשות אינטגרציה עם הרשויות החזקות יותר.

רוני בר-און: אבל אתם הכשלתם את התהליך.

רוני בר-און: עכשיו אתם באים אליי בטענות?

דב חנין: לא באים אליך בטענות, אדוני.

משה גפני: לא כולם התנגדו, היו גם מי שתמכו.

אופיר פינס-פז: מה עם העברת הכנסות מרשות לרשות?

אופיר פינס-פז: זה אושר בחוק ההסדרים.

דב חנין: כן, זה אושר.

דב חנין: מייד אתייחס לזה.

דב חנין: אדוני השר, רק למען התיעוד ההיסטורי, ההתנגדות בוועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת היתה לאפשרות ההפרטה של המערכת הזאת, לכן המהלך נכשל.

דב חנין: אם תבטיחו שמדובר ברשות ציבורית לשיתוף פעולה של רשויות מקומיות - - -

גאלב מג'אדלה: זה לא נכשל.

גאלב מג'אדלה: זה עבר לוועדה בהסכמה כדי להמשיך בדיון.

רוני בר-און: חבל על הזמן, אני אומר לך שזה מת מאז נהיית לשר, זה לא קיים יותר.

רוני בר-און: אז עשית את הקמפיין שלך לממשלה, ומאז אילי-פת-מת.

דב חנין: דוגמה נוספת, אדוני השר, ויושב-ראש הוועדה התייחס לנושא הזה – אזורי תעסוקה משותפים וחלוקת הכנסות מאזורי תעסוקה.

דב חנין: זאת דוגמה לדרך באמצעותה נוכל לייצר שיתוף פעולה מעשי אפקטיבי מאוד בין רשויות מקומיות.

דב חנין: דוגמה שלישית ואחרונה, יחידות סביבתיות.

דב חנין: כבר היום קיימים איגודי ערים לאיכות הסביבה.

דב חנין: את המערכת הזאת אפשר לחזק, לתת לה יותר סמכויות, ליצור מצב שבתחומים כאלה יהיה שיתוף פעולה אפקטיבי יותר בין הרשויות.

דב חנין: בשורה התחתונה, אנחנו יכולים לייצר מהלך של ייעול, של חיסכון בכספי ציבור, טיפול בעיוותים ובאי-תיאום בין רשויות מקומיות, מצד אחד, ומצד שני לשמור על הזכות הדמוקרטית של האזרחים לבחור את הנציגות שלהם, את המועצה שלהם, את המערכת המוניציפלית שלהם.

דב חנין: אני סבור כי במהלך כזה אפשר יהיה הן לפתור בעיות, מצד אחד, והן לשמור על היתרונות של המערכת המוניציפלית הדמוקרטית, מן הצד האחר.

דב חנין: תודה רבה.

22151: צהרים טובים לשרים, ליושב-ראש הוועדה ולחברים המכובדים.

22151: אני מאלה שאומרים: אל תתאחדו, צריך ללכת נגד האיחודים.

22151: מניסיוני המר במשך יותר משלוש שנים – והאשם הוא כמובן לא השר היושב כאן ולא יושב-ראש הוועדה הקודם – אבל כשרצו לאחד את דלית אל כרמל ואת עוספייה ביולי 2003 ישב כאן שר פנים - - -

משה גפני: אנחנו יודעים כבר מי לא.

משה גפני: מי כן אשם?

22151: ישבו כאן שר הפנים דאז מר אברהם פורז ומר אביגדור יצחקי (היום חבר הכנסת) והבטיחו לשני ראשי המועצות בדלית אל כרמל ובעוספייה ולעוד חבר כנסת מן היישוב: תתאחדו, אתם תהיו עיר דרוזית ראשונה לתפארת עם ישראל, תקבלו את כל השירותים, נבנה שם מבני ציבור, נמחק את כל החובות, ניתן הטבות לתושבים, אנחנו מעוניינים שתהיה עיר דרוזית ראשונה במדינה.

22151: מאחר ולא מצאתי שום הבטחה כתובה, התנגדתי לאיחוד.

22151: כתבתי לראש הממשלה שרון חודשיים לפני הבחירות: אני מבקש ממך לבטל את האיחוד הזה כי נראה לי שיש כאן תרמית, עבודה בעיניים על התושבים.

22151: אכן צדקתי.

22151: חצי שנה אחרי הבחירות הייתי עובד העירייה היחיד.

22151: למה?

22151: לא יכולנו לצאת למכרזים כי משרד הפנים לא היה ערוך למכרזים סטטוטוריים, אז עבדתי עם שני גזברים, שני מהנדסים וכן הלאה, והייתי צריך לשלם משכורות כפולות לכל מנהלי המחלקות ולכל ממלאי התפקידים הסטטוטוריים כי משרד הפנים לא היה מוכן.

22151: אחרי זה התחלנו לנהל את העניינים.

22151: אמרתי: חברים, הבטחתם שתכסו את החובות ותתנו ושיבואו אלינו משרדי הממשלה.

22151: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אתה שואל היכן נפלנו.

22151: עד עצם היום הזה, במשך 3 שנים ו-4 חודשים לא נכנס אף משרד ממשלתי לעיר הכרמל.

22151: אין לנו תחנת מגן דוד אדום, אין לנו תחנת כיבוי-אש.

22151: אבא שלי בן 75 צריך לנסוע לחיפה כדי לשלם מס הכנסה, כדי להגיע למס רכוש צריך לנסוע לחיפה, משרדי הביטוח הלאומי הקרובים ולשכת משרד הפנים נמצאים בחיפה.

22151: עיר הכרמל היא רק שֵם על הנייר.

22151: להיפך, לא נתנו לתושבים שום דבר.

22151: באו אליי ואמרו: תחתום על תוכנית הבראה בתנאי שכך וכך וכך.

22151: אמרתי: אני ראש עירייה, באתי עם חזון על חינוך וכלכלה ואני לא רוצה להתעסק עם גבייה.

22151: אמרו: בואו נמנה את החשב כגובה ראשי.

22151: מיניתי חשב כבר ביום שנכנסתי לתפקיד.

22151: אני לא מתעסק עם ארנונה, אי אפשר למדוד אותי על-פי שיעור הגבייה.

22151: כשנכנסתי לתפקיד מצאתי גבייה של מים וארנונה בשיעור 23 אחוזים.

22151: היום במים עברתי את ה-50 אחוזים, בארנונה הגענו ל-45 אחוזים.

22151: אבל אי אפשר למדוד אותי על-פי שיעור הגבייה, כי מי שאחראי על הגבייה זה איש משרד הפנים, לא מר אכרם חסון.

22151: אני לא מתעסק בגבייה – לא מוציא צווים, לא מבטל, לא מתערב, לא מבקש הנחות לאף אחד.

22151: מאז ועד היום אנחנו עירייה בלי אשראי בנקאי.

22151: רק לפני חודש, בעזרת השר, קיבלתי 3.7 מיליון שקל אשראי, כאשר בתוכנית ההבראה שלי כתוב שכדי להבריא את העיר אני צריך לקבל 24 מיליון שקלים הלוואות.

22151: בינתיים עברו שלוש שנים וחצי.

22151: מתי אקבל את שאר ההלוואות?

22151: מתי אבריא את העיר?

22151: איך אפשר לסכם עם ספקים כאשר במשך שלוש שנים וחצי נאלצתי להוריד 9 מיליון שקלים ממה שמגיע להם?

22151: הם חותמים אתי על הסכמים אך אני לא יכול לכבד את ההסכם, גם כשהעניין מגיע לבית-המשפט.

22151: אין לי תזרים מזומנים.

22151: אנחנו היחידים מבין כל הערים בארץ שלא מקבלים מענק איזון, כי הוא מעוקל לבנק אוצר השלטון המקומי.

22151: לשתי המועצות שאוחדו היו הלוואות בסך 110 אחוזים מהתקציב הרגיל של שתיהן ביחד והיו להן חובות, למעלה מ-100 אחוזים מהתקציב הרגיל.

22151: קיבלתי שתי מועצות החייבות 211 מיליון שקלים, מתוכם כ-90 מיליון שקל הלוואות.

22151: התקציב של שני היישובים יחד הוא פחות מ-80 מיליון שקל.

22151: פיטרתי 148 עובדים.

22151: האם יש עוד ראש עירייה במדינה, בעיר המונה 25,000 תושבים, ביישוב שאין בו תעשייה ויש בו אבטלה, שיכול להעיז לפטר 148 איש, כמוני?

22151: בבקשה שיבוא ויגיד לי.

22151: עד היום עשיתי כל מה שביקש משרד הפנים לפני שבא השר הנוכחי ולפני שבא חבר הכנסת אופיר פינס-פז.

22151: הבטיחו לי תוכנית מיתאר כי היום אין רצף תכנוני בין דליה ועוספייה.

22151: אני לא יכול לבנות באף שכונה.

22151: במשך 15 שנים לא חוּלק ולו מגרש אחד לחייל משוחרר בעוספייה, ונעזוב את הזוגות הצעירים.

22151: זה יישוב שלא קיים במדינת ישראל.

22151: אנחנו מדינה בעולם השלישי.

22151: כאשר אתה מבטיח כל מיני הבטחות לתושבים ואחר-כך גורם להם עוול, לְמה זה גורם?

22151: אתה לא יכול להתווכח אתי על תחושה.

22151: יש שנאה בין דליה ועוספייה.

22151: האווירה הפכה גרועה יותר מאשר בדרבי בין קבוצות כדורגל, כי אין שירותים.

22151: במשך שלוש שנים אנחנו המאוחדים לא קיבלנו אף לא שקל אחד עבור תקציב פיתוח.

22151: ומה עם הבורות בכביש?

22151: אני וראש הלשכה שלי חייבים 211 מיליון שקל.

22151: מה עם הביוב שזורם ברחובות?

22151: מה עם החינוך?

22151: מה עם הגינון?

רוני בר-און: ב-2006 לא קיבלת תקציב פיתוח?

22151: קיבלתי 1.1 מיליון שקל.

22151: אתה יודע שאני לא יכול לתקן את הבורות בכבישים בסכום כזה.

רוני בר-און: אף רשות במדינת ישראל לא קיבלה ב-2003, 2004 ו-2005 תקציבי פיתוח.

22151: למה איחדו אותנו?

22151: למה הבטיחו לנו?

קריאה: איחדו אותנו בכדי לגזול מאתנו, זאת הבעיה.

קריאה: זאת האמת.

רוני בר-און: משרד הפנים הזרים לעיר הכרמל המאוחדת.

סקר סאבו: נכון, 80 מיליון שקל.

רוני בר-און: 94 מיליון שקל.

רוני בר-און: בשנים 2004, 2005 ו-2006 הועבר כסף תוספתי למענקים לכיסוי גירעון, למענקים מיוחדים, למענקים שוטפים מיוחדים, למקדמות ולסיוע לרשויות מתאחדות בסך 94 מיליון שקל.

רוני בר-און: זה תואם את הפרזנטציה שלי?

22151: אני מכיר את המאטריה.

22151: אדוני השר, מענק האיזון שלי היה 26 מיליון שקל וירד ל-19 מיליון שקל, הורדתם לנו 7 מיליון שקל מדי שנה.

רוני בר-און: כך נעשה בכל המדינה.

22151: דבר שני, לא עשיתם לי טובה.

22151: אני לא בא אליך בטענות, אלא אל הממסד.

22151: דיברת על כיסוי גירעונות – במה אני נהניתי כראש עירייה, אני והתושבים?

22151: איזה שקל נתת לי כדי לפרוץ כביש או כדי לשפר את החינוך?

רוני בר-און: לא אמרתי לך שעשיתי לך טובה.

22151: אין לי טענות אליך.

רוני בר-און: אנחנו פה משרד הפנים.

רוני בר-און: אני לא מדבר על חינוך, שיכון, בריאות וכן הלאה.

רוני בר-און: ברוך השם, בינתיים אני לא אחראי לכל זה.

רוני בר-און: אני מדבר על משרד הפנים כרגע.

רוני בר-און: בשלוש השנים האחרונות, במסגרת התקציבים התוספתיים משרד הפנים הזרים 94 מיליון שקל לעיר הכרמל.

קריאה: תהיה אינתיפאדה.

קריאה: אתם לא תבינו מאין זה הגיע.

רוני בר-און: אני מבקש להגיש תלונה כנגד האדם הזה.

רוני בר-און: מה האיומים האלה?

סקר סאבו: מה הוא אמר?

סקר סאבו: אנחנו חיים במדינה דמוקרטית.

סקר סאבו: אז הבן אדם זרק מילה.

סקר סאבו: יש לנו כאב ורוצים לשפוך אותו.

אופיר פינס-פז: אתה לא צריך להגן על כל דבר.

רוני בר-און: אתה מכיר אותי שנים רבות.

רוני בר-און: עליי לא מאיימים.

רוני בר-און: תגידו כל שתרצו, כל ביקורת בכל נושא.

רוני בר-און: אבל לא לאיים.

סקר סאבו: בלי לאיים, חס ושלום.

22151: השר עמד לצידי, אבל כל מה שעשה השר לא מספיק ולא מצדיק את האיחוד הזה.

22151: האיחוד של עוספייה ודליה חייב עדיין 100 ומשהו מיליוני שקלים עבור הלוואות וחובות, שלא רק העירייה גרמה להם.

22151: באתי כראש עירייה עם חזון, ומה קורה היום?

22151: אנשים שונאים אותי.

22151: אני מכניס שוטרים ואנשי יס"מ לבתים, אני מעקל, עושה חוקי-עזר – סלחו לי, כל החרה דווקא בתקופה שלי.

22151: בא ראש עירייה צעיר והושיט יד לשר הפנים ולשר האוצר הקודמים ואמר: אני שותף שלכם.

22151: הם רימו אותי ובגדו בי.

22151: כל מה שהובטח לא קוּים.

22151: לכן אני מבקש מן החברים – אתה רואה את התסכול.

22151: כל יום אני עובר את התסכול ורב עם המוני אנשים.

22151: אני מבקש ממך לפרק את האיחוד.

22151: אני רוצה להחזיר את הכיסא.

22151: (מחיאות כפיים)

22151: אמרתי את זה לשר בישיבה איתו, ואני יודע מה השר עשה.

22151: לזכותו ייאמר, בתקופה הקצרה שלו בתפקיד קיבלתי 40 מיליוני שקלים, אבל השר גם נלחם מול פקידי משרד האוצר.

22151: איפה נציגי האוצר?

22151: אני צריך להתעסק עם פקידים?

22151: אני ראש עירייה.

רוני בר-און: לא מחאו כפיים כשאמרת שקיבלת 40 מיליוני שקלים.

22151: אני אומר את זה לזכותך.

22151: אני סבור שאני מייצג כאן את רוב האיחודים.

22151: אם לא עושים תוכנית מיתאר, לא נותנים כסף לכיסוי הגירעונות, לא דואגים למובטלים, לא דואגים לחיילים המשוחררים ולזוגות הצעירים מובילים לכך שביישוב תהיה עבריינות, יהיו סמים, יהיו בעיות ותככים עם הממסד.

22151: לשם מה להביא לשנאה כזאת?

22151: לשם מה?

22151: אני רוצה לומר לידידי השר בר-און, אם כוונות הממשלה היו טובות לעזור לדרוזים היתה מאחדת אותנו עם חיפה, או היתה אומרת: ניתן לכם הכול, נכין אתכם במשך 5 שנים ואז נביא אתכם לידי איחוד.

22151: אני אומר לכם, אף אחד לא ליווה אותי בתוך האיחוד.

22151: זרקו אותי אל תוך הים ואמרו לי: תשחה ותמצא את הכיוון.

22151: לכן אני מבקש, חברים, תעשו לנו טובה, פעם אחת תכבדו אותנו – תפרקו את האיחוד הזה.

22151: (מחיאות כפיים)

נאדיה חילו: אדוני היושב-ראש ואדוני השר, אני סבורה שלא במקרה הדיון הזה טעון מאוד, כי הוא משקף הלך-רוח אמיתי מאוד מהשטח.

נאדיה חילו: הסתובבתי הרבה מאוד בשטח ונפגשתי עם אנשים.

רוני בר-און: מאז נכנסתי לתפקידי עוד לא היה לי דיון אחד לא טעון, פה ובמשרד, במליאה ובסיורים.

רוני בר-און: כאשר לראשונה יהיה לי דיון לא טעון אתקשר אליך לבשר לך שזכיתי.

רוני בר-און: אלה החיים, אתם יודעים את זה.

נאדיה חילו: אני מדברת לא רק על שהדיון טעון, אלא על עוצמת הרגשות, הנובעת לדעתי מדברים רבים מאוד שהוזכרו כאן.

נאדיה חילו: הצגת, ואני מקבלת, שיש היום משבר ברשויות המקומיות.

נאדיה חילו: נכנסנו למספר סיבות שתרמו למשבר, ואני לא רוצה למנות אותן.

נאדיה חילו: הוצגה לנו מצגת מעניינת שאני מציעה להעביר לכל מי שירצה.

נאדיה חילו: אבל הצגת גם שלמעלה מחמישים אחוזים מהרשויות שעוברות משבר נמצאות בתהליכים מסוימים של מינוי חשבים כאלה ואחרים.

נאדיה חילו: עקב הבעיה הזאת ב-11 רשויות הוצבה מטרה של איחוד.

נאדיה חילו: השאלה הגדולה הנשאלת היום, האם המטרה שהוצבה באיחודים השונים הושגה?

נאדיה חילו: לא בדקתי מחקרית, ואולי כדאי להשקיע סכום מינימלי במחקר ולבדוק מה קורה באותם יישובים.

נאדיה חילו: יש כאן דוגמה אחת שראש העירייה הציג.

נאדיה חילו: אני יודעת שיש דוגמאות נוספות.

נאדיה חילו: לא היתה הטבה במצב היישובים.

נאדיה חילו: היושב-ראש דיבר על שתי מטרות עיקריות: הרחבת יישובים, הכנסת שירותים, להיטיב עם תושבים, לאחד פונקציות ולשפר שירותים קיימים.

נאדיה חילו: מישהו יכול להגיד לי האם באחד מהיישובים שהתאחדו הוקם אזור תעשייה?

נאדיה חילו: מישהו יכול להצביע על הרחבה של שירות או פתיחת שירותים נוספים ביישובים שאוחדו?

נאדיה חילו: מכיוון שאין על כך תשובה חיובית, אני סבורה שהמטרה לא הושגה, בעיקר בהתחשב בשירותים הניתנים לתושבים.

נאדיה חילו: היה כאן כישלון.

נאדיה חילו: המדד שלי זה התושבים.

נאדיה חילו: הרי השלטון המקומי לא בא לשרת את השלטון המרכזי, אלא את התושבים.

נאדיה חילו: אם האיחוד לא משרת את התושבים ומצב התושבים בפועל, על-פי מדדים אובייקטיביים, לא השתפר, ובמדדים רגשיים החמיר אף יותר, כלומר על-פי כל המדדים רואים שלא חל שיפור, השאלה הגדולה היא לשם מה צריך איחוד.

נאדיה חילו: הגשתי הצעת חוק בעניין הזה, לפירוק איחודי הרשויות דלית אל כרמל ועוספייה, וחברי כנסת נוספים תומכים בה.

נאדיה חילו: אני יודעת שאין עדיין תמיכה ממשלתית בהצעת החוק, אבל אני סבורה שצריך להקשיב לרחשי ליבם של התושבים.

נאדיה חילו: ניתן לבחור באחת משתי דרכים: או לדאוג לכך שמצב התושבים ישתפר עקב האיחוד בכל המדדים, או לפרק את האיחוד.

נאדיה חילו: אני לא רואה מצב ביניים, להשאיר אותם באמצע, בלי זה ובלי זה ובלי שירותים.

אופיר פינס-פז: חי-מת.

נאדיה חילו: גוסס, וזה עוד יותר גרוע.

נאדיה חילו: מצב גסיסה הוא גרוע עוד יותר.

נאדיה חילו: היום העירייה נמצאת בגסיסה ולא ניתן פתרון.

נאדיה חילו: תודה.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור למר אריה זיתוני, ראש מועצת בנימינה שהתאחדה עם גבעת עדה.

אריה זיתוני: קודם כול, יכולתי להגיד דברים הפוכים מאלה שנאמרו כאן לפניי.

אריה זיתוני: כאשר הלכתי לאיחוד ידעתי מראש שאני הולך למהלך קשה מאוד.

אריה זיתוני: כאשר ראיתי את כתב המינוי עליו אני אמור להתבסס, שבו נאמר שאני צריך להקים יישוב מאוחד, הבנתי מהר מאוד שאני הולך לפגוע בלוקל-פטריוטיזם.

אריה זיתוני: לקחתי על עצמי ללכת למהלך, בו אני מודיע שאני מאחד שירותים ולא מאחד יישובים.

אריה זיתוני: אי אפשר למחוק מאה שנות קיום של גבעת עדה, או שמונים שנות קיום של בנימינה, לקום בבוקר ולהגיד: אתם תהיו יישוב אחד מאוחד.

אריה זיתוני: הלכתי מראש למהלך, שהתושב יבין שהוא לא חי במקום אחר פתאום.

אריה זיתוני: זאת היתה המדיניות שלי במהלך מערכת הבחירות.

אריה זיתוני: נקטתי בצעד הזה מתוך ראייה שאין ברירה אחרת, אי אפשר למחוק היסטוריה.

אריה זיתוני: אי אפשר להגיד שמדינת ישראל תחיה בלי יישובים קטנים, כי הם חלק מתוך מרקם החיים של המדינה הזאת.

אריה זיתוני: הלכנו לתוכנית הבראה.

אריה זיתוני: בנימינה היתה חייבת 20 מיליון שקלים, גבעת עדה היתה חייבת 6 מיליון שקלים.

אריה זיתוני: לא קיבלנו כמעט שום סיוע.

אריה זיתוני: בשנתיים האחרונות אנחנו מאוזנים, עם פיתוח מואץ.

אריה זיתוני: אבל דבר אחד צריך לקחת בחשבון, מכיוון שלא קיבלנו סיוע – כפי שאמר מר גולברי, הלוואי והיינו מקבלים חצי ממה שקיבלו במנחמיה, והוא ידבר על ישוב מאוחד עם 11,500 תושבים – התשתיות בבנימינה שונות מאשר התשתיות בגבעת עדה בשל סיבה אחת, שלא היתה ועדה שתערוך בדיקה – אם בעוספייה ובדלית אל כרמל, אם בבנימינה ובגבעת עדה, אם בקדימה שהוא ישוב ותיק ובצורן שהוא ישוב חדש – כדי ליצור מרקם עירוני.

אריה זיתוני: אם לא יוצרים מרקם משותף, וכל יישוב נותר עם הלוקל-פטריוטיזם שלו, לא נצליח.

אריה זיתוני: להבדיל ממקומות אחרים, האיחוד הזה הביא פתרון, המצב הסוציו-אקונומי של הישוב השתפר.

אריה זיתוני: אנחנו הולכים בדרך הנכונה, אבל הכול נזיל.

אריה זיתוני: אם לא נקבל סיוע לצורך ביצוע האיחוד וביצורו בסופו של מהלך, במשבר שיכול להיות עם החלפת ראש רשות, הכול יכול לקרוס.

אריה זיתוני: אני רוצה לספר לכם שבגלל האיחוד הפסדתי את הקואליציה.

אריה זיתוני: 5 חברי מועצה מבנימינה עזבו את הקואליציה, אמרו שאני תומך יותר מדי בגבעת עדה, כדי ליצור שוויון, ולכן עזבו.

אריה זיתוני: אני חי כבר 8 חודשים ללא קואליציה.

אריה זיתוני: אין לי קושי לתפקד מפני שזה לטובת העניין, טוב לי במצב הזה.

אריה זיתוני: אני סבור שבמקרה שלנו האיחוד טוב.

אריה זיתוני: אני רוצה להציע את עצמי לוועדה, אם אתם צריכים עצה טובה איך ניתן לעשות את זה.

אריה זיתוני: אני רק רוצה להצטער על כך שראש המועצה הקודם של גבעת עדה, מר ארגוב, לא יכול היה להופיע כאן היום ולהגיד דברים דומים לאלה שאמרתי אני.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני שמח שהאיחוד אצלכם הצליח.

ג'מאל זחאלקה: יש סיבה שזה הצליח – שני היישובים מוצלחים מלכתחילה.

ג'מאל זחאלקה: הצלחה מובילה להצלחה, אך כישלון מוביל לכישלון כי מצרפים בעיה לבעיה.

ג'מאל זחאלקה: אסור לנו להיתמם כאן ולגלגל עיניים.

משה גפני: אני בעד איחוד רשויות, הייתי ועודני, אבל בתנאי שלא יהיו גיבורים על חלשים.

משה גפני: כלומר, לא לקחת יישובים קטנים מתרבויות שונות, ועם בעיות כספיות שלא נפתרות, ולאחד אותם כאילו מדובר כאן על כלים המונחים על לוח שחמט.

משה גפני: עד לרגע זה אני לא מבין, ואמרתי את זה גם בדיונים עם שר הפנים דאז פורז, למה לא מאחדים את קריית ביאליק, את קריית מוצקין ואת קריית ים.

משה גפני: אני רוצה להבין מדוע לא מתחילים בזה.

משה גפני: אני נוסע שם בכביש ומלבד שמות הרחובות שאני צריך לחפש, אני לא מחפש את שמות הערים.

משה גפני: זה אותו דבר – אותם תושבים, אותה תרבות, אותן בעיות כספיות, ויש 4, 5, 6 ראשי ערים שעולים כסף למדינת ישראל.

משה גפני: באותו מקום יש 6 מנהלי מחלקת חינוך, 6 גזברים וכן הלאה.

משה גפני: שאלתי את מר פורז, כאשר היה שר הפנים, מה הבעיה.

משה גפני: מלבד העובדה שהכניסו איש 'שינוי' כיושב-ראש המועצה הדתית בקריית ביאליק, לא הבנתי פרט לכך כלום.

משה גפני: אדוני השר, אני סבור שיש מקום לאיחודים כי המפה המוניציפלית של מדינת ישראל מעוותת לחלוטין, אבל אני לא יכול להשתחרר מן ההרגשה שיש לרבים מן הנוכחים כאן – וכך חשנו גם בישיבות קודמות – שמתחילים דווקא עם היישובים הערבים.

משה גפני: נכון שעל-פי המצגת שהראית חצי מן הרשויות המקומיות הן ערביות, כאשר הערבים מהווים 20 אחוזים מן האוכלוסייה.

משה גפני: אבל לא חוכמה להגיד: זאת המצגת, זאת המפה, בואו נאחד.

משה גפני: ראינו את התוצאות.

משה גפני: למה צריך ללכת רחוק?

משה גפני: הרי אנחנו מדברים על תרבויות שוות.

משה גפני: יש כפרים שהתרבויות בהם שונות לחלוטין.

משה גפני: כאשר הייתי יושב-ראש ועדת הפנים והגנת הסביבה למדתי את הנושא הזה, וידעתי את כך גם קודם לכן.

משה גפני: אדוני השר, למה אתה לא מאחד את רמת-גן וגבעתיים?

משה גפני: מה הבעיה בדיוק?

נאדיה חילו: ואת בת-ים וחולון.

משה גפני: חברת הכנסת נאדיה חילו, אם הייתי מביא את המפה היינו מתים מצחוק.

משה גפני: מה החוכמה ללכת למקומות בהם יש תרבויות שונות, עם מרחקים שונים, כאשר כאן על המפה, בלי שום בעיה, מבלי לפגוע באף אחד ניתן להחליט על האיחוד לקראת הבחירות הבאות, ובהתמודדות על ראשות העיר רמת-גן-גבעתיים יתמודדו, במקום 5 מועמדים – 10 מועמדים?

משה גפני: אולי אני טועה.

אופיר פינס-פז: עיריית רמת-גן ועיריית גבעתיים לא מקבלות מענקים מהמדינה.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להגיד שאתה רוצה להעביר הכנסות מרשויות אחרות.

אופיר פינס-פז: אני בעד.

אופיר פינס-פז: אבל למה אתה רוצה לאחד אותם דווקא?

אופיר פינס-פז: אני גם לא בעד לאחד סתם.

אופיר פינס-פז: אם יש בעיה ועל-ידי איחוד רשויות נמצא פתרון, זה סביר.

אופיר פינס-פז: אם אין בעיה, מה אתה מחפש בזה?

ריאן כמאל: איחוד כזה יכול להצליח, אבל לא איחוד של דליה ועוספייה, או של בענה ומג'ד אל כרום, שם זה קטסטרופה.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אמרת משפט מסוכן מאוד, שלא צריך לאחד את רמת-גן וגבעתיים מכיוון שהן רשויות עשירות.

משה גפני: השאלה האם האיחוד טוב ויעיל, או לא, האם הוא לטובת האזרח, או לא.

משה גפני: האם רמת-גן וגבעתיים, שרחובותיהן זהים – כאשר אתה נוסע ברחוב צדדי, בתחילת הרחוב אתה ברמת-גן ובסיומו בגבעתיים, וכך גם בקריית ביאליק וקריית מוצקין.

משה גפני: זה טוב או לא טוב?

משה גפני: אם זה לא טוב, למה אתה עושה את זה ביישובים החלשים?

אופיר פינס-פז: כל דבר צריך לבדוק לגופו.

משה גפני: אם זה טוב, תתחיל דווקא ברשויות העשירות, ואז תבוא לרשויות העניות.

אופיר פינס-פז: הכי נכון לחבר רשות עשירה עם רשות ענייה.

משה גפני: אנחנו מדברים על יעילות, לפני הכול.

משה גפני: תבוא אחרי כן לרשויות המקומיות ותגיד: זה הצליח, התמודדתי עם הבעיות הפוליטיות שם.

משה גפני: באותה תקופה ישב שר הפנים בוועדת הפנים והגנת הסביבה ואמר שצריך לאחד את הרשויות האלה.

משה גפני: אנחנו יודעים למה לא איחדו אותן.

משה גפני: אני לא רוצה לומר את הסיבות, הן כבר לא רלוונטיות היום.

משה גפני: שר הפנים דאז לא נמצא אתנו כאן ואני לא רוצה לפגוע בו.

משה גפני: אם תאחד את הרשויות החזקות הללו ותוכל לומר שהיתה התייעלות, שהאיחוד הצליח, אז תוכל ללכת לרשויות אחרות בידיים נקיות.

משה גפני: צריך לעשות את זה, אדוני השר.

משה גפני: תאמין לי, לא תפסיד מזה פוליטית, תרוויח מהעניין הזה ותגיע למפה מוניציפלית נכונה.

משה גפני: (מחיאות כפיים)

קריאה: כל הכבוד.

אופיר פינס-פז: אני מבקש להפסיק עם מחיאות הכפיים.

אופיר פינס-פז: לא ראוי למחוא כפיים בישיבות בוועדות הכנסת.

אופיר פינס-פז: יש גם איחודים של מועצות אזוריות.

אופיר פינס-פז: נעבור לשמוע את מר מוטי דלג'ו, ראש המועצה האזורית דרום השרון.

מוטי דלג'ו: הובלת אותי בדיוק לסעיף הראשון שרשמתי לעצמי, אבל קודם כול אני רוצה לברך גם את השר וגם את היושב-ראש על הדיון הזה, שהיה צריך להיערך כבר לפני זמן רב מאוד, וטוב שנערך היום.

מוטי דלג'ו: עם כל הצער של עמיתיי כאן ראשי הרשויות, אני רוצה להתייחס לפן אחר.

מוטי דלג'ו: מרבית האיחודים האחרונים נעשו משיקולים ולחצים פוליטיים.

מוטי דלג'ו: אף איחוד כמעט לא נעשה משיקולים מקצועיים.

מוטי דלג'ו: הייתי כאן בכנסת, עד שלוש בלילה הפוליטיקאים שיחקו: את מי לא, את מי כן.

ואסל טאהא: נעשו עסקאות.

קריאה: צריך לפרק את האיחודים.

מוטי דלג'ו: בסופו של דבר, כל מי שהתנגד והיה לו כוח פוליטי, הצליח למנוע את האיחוד.

מוטי דלג'ו: הרשויות החלשות הן שהסכימו לאיחוד.

מוטי דלג'ו: זה דבר ראשון.

מוטי דלג'ו: דבר שני, לא היתה שום היערכות תקציבית לעניין הזה.

מוטי דלג'ו: אני יכול להגיד במאמר מוסגר, אני ראש רשות מסודרת, במשך 10 שנים זכיתי בפרס על הניהול.

מוטי דלג'ו: בעניינים האלה אנחנו אפילו רצים לפני משרד הפנים.

מוטי דלג'ו: אמרו לנו להגיש תוכנית.

מוטי דלג'ו: הגשנו תוכנית, לקחנו יועץ, עשינו כל מה שצריך היה לעשות.

מוטי דלג'ו: הגיע הדוח של היועץ, היה צריך לממש אותו, אולם במשך שנתיים וחצי לא קרה שום דבר.

מוטי דלג'ו: הייתי צריך לדבר אל הקירות, אל השמיים.

מוטי דלג'ו: אני אומר לכם את זה עם הרבה מאוד כאב, כי כל המחקרים האקדמאיים מוכיחים כי באספקת שירותים יש יתרונות לגודל.

חנא סוייד: לא נכון.

חנא סוייד: תשאל את פרופ' רוזין, הוא יגיד לך אחרת.

מוטי דלג'ו: תוכל לקרוא את המאמר שכתבתי בעניין זה.

מוטי דלג'ו: כל המחקרים מוכיחים שיש יתרונות לגודל.

מוטי דלג'ו: בתחום המועצות האזוריות היתרונות גדולים הרבה יותר, בגלל המרחקים, בתחום הערים היתרונות קטנים יותר.

מוטי דלג'ו: לפיכך איחודים נעשים לא בשל שיקולים של גירעונות.

מוטי דלג'ו: אי אפשר באמצעות האיחודים לפתור את בעיות היסוד של הרשויות.

מוטי דלג'ו: אם היו מאחדים שתי רשויות מקומיות ערביות שלא היו להן גירעונות, לאיחוד היה סיכוי טוב הרבה יותר להצליח.

מוטי דלג'ו: דבר שלישי, לא נמצא שום מנגנון שייתן פתרון לבעיות שצצו בדרך.

מוטי דלג'ו: אף אחד לא חשב כיצד פותרים את בעיות התכנון והבנייה.

מוטי דלג'ו: אני למשל הייתי צריך לקבל כיסוי לכל החובות של הרשות והעניין נדון בוועדה מחוזית, על-פי סעיף 197, בשל הוצאות של עשרות מיליוני שקלים, ואני נתבעתי על מה שעשיתי.

מוטי דלג'ו: אף אחד לא נתן לעניין הזה פתרון.

מוטי דלג'ו: לא נבדקה האפשרות המקדמית לנהל דו-שיח עם הרשויות שאותן רוצים לאחד, מול השלטון המקומי ומול מרכז המועצות האזוריות.

מוטי דלג'ו: צריך להבין דבר אחד, לא כל איחוד, שכדאי במאה אחוז מבחינה כלכלית, צריך להיעשות.

מוטי דלג'ו: יש שיקולים נוספים, שיקולים חברתיים.

מוטי דלג'ו: אם למשל על-יד אלעד היה יישוב, אפילו של 4,000 תושבים, אבל יישוב חילוני לגמרי – מבחינה כלכלית אולי כדאי היה לאחד בין ישוב של 20,000 תושבים לישוב של 4,000 תושבים, אבל אסור לעשות איחוד כזה כי אסור לעשות ערבוב של אידיאולוגיה, של דמוגרפיה, של דתיים וחילוניים.

מוטי דלג'ו: על אותו משקל לפי עניות דעתי אסור לאחד מושב או קיבוץ עם העיר.

מוטי דלג'ו: לסיכום אני מבקש לומר שאני ממליץ על איחודים, ובתנאי ראשית שנותנים לזה גיבוי תקציבי, ולא במטרה להעמיס את הרשות החזקה יותר את הגירעונות של הרשות החלשה יותר.

מוטי דלג'ו: שנית, אם משרד הפנים לוקח לעצמו יחד עם הרשות יועץ, המינימום המתבקש – שיתחשבו בדעתו של היועץ.

מוטי דלג'ו: בסיום דבריי אני חייב לציין, בשמחה, שדווקא בתקופה של השר רוני בר-און ניתן סיוע.

מוטי דלג'ו: במקרה שלנו נמצא פתרון ל-55-60 אחוזים מן הבעיה, לא מלוא הפתרון, אבל הדרך הזאת נכונה.

חנא סוייד: אני סבור שהתוכנית שהציג שר הפנים היא יותר 'משחק בנדמה לי' מאשר הבנה אמיתית ואמונה במטרה של איחוד רשויות.

חנא סוייד: גם בניסיון הקודם לאיחוד רשויות מונתה ועדה, שגם בה ישבו אנשים ראויים, פרופסורים ואנשים בעלי ניסיון.

חנא סוייד: זה אומר בעצם שלא די שתהיה ועדה טובה – ואני כמובן מכיר את חלק מחברי הוועדה הזאת, מכיר את היכולות שלהם – אבל זה לא מבטיח שום דבר.

חנא סוייד: מעבר לכך, יש לנו גם ניסיון מצטבר.

חנא סוייד: דיברו כאן אנשים, ראשי ערים שאוחדו, והם מדברים על כישלון מוחלט.

חנא סוייד: לכן אני סבור שהאמירה הזאת, שהוקמה ועדה שתבדוק את הדברים, לא מבטיחה כלום.

חנא סוייד: לגבי הוועדה שהורכבה לצורך העניין הזה, אני רוצה להגיד דבר חשוב מאוד.

חנא סוייד: הרי נאמר כאן שעניין הזהות המקומית הוא אחד המרכיבים שיכולים להרוס איחוד, בשל האוטונומיה של כל יישוב ויישוב והרגשת הזהות.

חנא סוייד: אני מבקש לשאול מדוע אין בחבורה, בברנג'ה הזאת, בוועדה המכובדת הזאת חבר ערבי שייתן אינפוט משלו.

אופיר פינס-פז: מר ג'לאל אבוחסין כבר שאל את זה.

חנא סוייד: אני רוצה להדגיש את זה יותר.

חנא סוייד: הבדלי תרבות וזהות מקומית הם גורם מכריע מאוד.

חנא סוייד: הרי מה ההבדלים בין דליה ועוספייה?

חנא סוייד: הזהות המקומית.

חנא סוייד: צריך להתמודד עם העניין הזה.

חנא סוייד: שום דבר לא יצליח אם לא נתמודד עם זה.

חנא סוייד: אני סבור שזה חיסרון גדול מאוד.

אופיר פינס-פז: אני מצטרף להמלצה הזאת בחום.

חנא סוייד: הממשלה אמרה לוועדה הזאת: תאחדו רשויות, ומציעים להם את האיחודים כחבילה.

חנא סוייד: זה לא מצב שהוועדה חושבת ומציעה הצעות, אלא הוועדה אמורה לקיים החלטה של הממשלה.

חנא סוייד: ולכן אני יכול לתאר לעצמי מה יהיו התוצאות והמלצות הוועדה.

חנא סוייד: אני לא רוצה לדבר כאן על ההבדל ביחס כלפי יהודים וערבים, אבל ראינו כאן דוגמאות, שכל האיחודים במגזר הערבי נכשלו כישלון מוחלט, כך התוודו בפנינו ראשי הערים, לא אנשי האופוזיציה באותה הרשות, ושמענו ראשי רשויות יהודיות האומרים שאצלם הכול הצליח.

חנא סוייד: זאת תעלומה.

אריה זיתוני: קח בחשבון שלא קיבלנו פרוטה מאף אחד.

אופיר פינס-פז: קודם כול, קיבלתם.

אופיר פינס-פז: (כולם מדברים ביחד)

ג'מאל זחאלקה: תנו לנו את אזורי התעשייה שיש באזור של מר זיתוני ואז דליה ועוספייה ישגשגו.

ג'מאל זחאלקה: אל תגלגלו עיניים.

ג'מאל זחאלקה: גם אין תיעוש, וגם מענישים על כך שאין תיעוש.

ג'מאל זחאלקה: זה בלתי אפשרי.

ג'מאל זחאלקה: יש גבול לכל תעלול.

וגיה כיוף: נמצאים כאן נציגים של תושבי הכרמל.

וגיה כיוף: על מה אתם מדברים?

אופיר פינס-פז: אמר חבר הכנסת חנא סוייד שמתגלה כאן תופעה מעניינת, ואני מציע שתיקח אותה לתשומת לבך, שהאיחודים של הרשויות היהודיות הם בסך הכול סיפור של הצלחה, למרות שפה ושם עולות טענות כלשהן, ואילו האיחודים של הרשויות הערביות והדרוזיות נכשלו כישלון חרוץ.

אריה זיתוני: לא קיבלנו בשביל זה כלום.

אריה זיתוני: אנחנו פשוט מגיעים ל-85 אחוזי גבייה.

קריאה: זה לא משנה את התוצאה.

וגיה כיוף: מה מספר העובדים אצלך בתעשייה?

וגיה כיוף: זה משחק ילדים?

ג'מאל זחאלקה: תן לנו את אזורי התעשייה, את הארנונה מהתעשייה ומהמסחר בבנימינה, מבטיח לך שדליה ועוספייה יהיו עיר משגשת.

ג'מאל זחאלקה: אל תגלגלו עיניים.

חנא סוייד: לטובת שר הפנים, אחזור על שני משפטים.

רוני בר-און: תגיד משהו לרעתי, תקבל מחיאות כפיים ...

חנא סוייד: אני לא מחפש את זה.

חנא סוייד: אני אומר שמכיוון שהזהות המקומית והאוטונומיה של היישוב חשובים והם גורם מכריע בהצלחה או כישלון של איחוד, אני סבור שלוועדה שמינית צריך לצרף חברים ערבים שמכירים גם את עניין הזהות המקומית והתרבות הערבית.

רוני בר-און: אני לא רואה את הרכב הוועדה בעיניים של יהודים או ערבים.

רוני בר-און: אין שם יהודים ואין שם ערבים, אלא יש שם מומחים.

רוני בר-און: מה שמר אפרתי יודע על עניינים מוניציפליים של מגזר לא יהודי, מה שהוא יודע על ניהול עיר שחצייה לא יהודי, אף אחד בשום מקום לא יודע את מה שהוא יודע.

רוני בר-און: אני לא מתעסק, לא בענייני קווטות ולא בענייני מגזרים.

רוני בר-און: בחרתי את האנשים הכי טובים שמצאתי כדי לטפל בבעיה הזאת.

רוני בר-און: אני לא רואה, לא יהודי ולא לא-יהודי, לא שחור ולא לבן, לא סיני ולא יפני.

רוני בר-און: תפסיקו עם הדברים האלה.

וגיה כיוף: הבעיה אצלך, כי אתה סבור שהעניין הזה לא קיים במדינה.

נאדיה חילו: זאת טעות.

נאדיה חילו: גם לנו יש אנשי מקצוע טובים, מה לעשות.

חנא סוייד: אדוני שר הפנים, אם תשאל את חברי הוועדה שלך, בינך ובינם, יגידו לך שחשוב מאוד שנציג ערבי יהיה חבר בוועדה.

חנא סוייד: אמרתי כבר שלפי הסטטיסטיקה שעלתה בישיבה הזאת, איחודים ביישובים הערביים נכשלו כישלון לרוץ ואילו איחודים ביישובים היהודיים הצליחו.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור למר יצחק ולד, ראש עיריית באקה-ג'ת, בבקשה.

יצחק ולד: אני מבקש להתחיל בכמה מילות הקדמה.

יצחק ולד: קודם כול, לא אתחרה בהרמת הקול, לא עם חברי הכנסת ולא עם אחרים.

יצחק ולד: אני גם לא ניגש לעניין הזה מן ההיבט הפוליטי.

יצחק ולד: אני מביע את דעתי הפרטית, לא את דעת השלטון המקומי.

יצחק ולד: אני גם לא מייצג בקטע הזה את באקה-ג'ת, אבל אני כן רוצה לומר, אני בהחלט יכול להישען על ניסיוני במשך כמעט 22 שנים כראש עיריית כפר-סבא.

יצחק ולד: חבר הכנסת אופיר פינס-פז, אתה מינית אותי בזמנו להיות ראש עירייה ממונה בנהריה למשך תקופה קצרה, והיום אני בבאקה-ג'ת.

יצחק ולד: בביקור האחרון שלי בלשכת שר הפנים הסתכלתי על התמונות בכניסה.

יצחק ולד: בתקופה שאני כיהנתי כראש עירייה היו כ-17 שרי פנים.

רוני בר-און: זה נפסק.

רוני בר-און: בתקופה שלי יהיו 17 ראשי ערים בבאקה-ג'ת...

יצחק ולד: לרוב רובם של שרי הפנים שכיהנו באותה תקופה המלצתי ללכת לכיוון של איחוד רשויות.

יצחק ולד: זה נכון לא רק לגבי הרשויות שכבר אוחדו, אלא גם לגבי רשויות שהן לכאורה חזקות.

יצחק ולד: אני סבור שכך צריך לנהוג.

יצחק ולד: כך המלצתי בעבר, ואני ממליץ כך גם היום.

יצחק ולד: אם יש כישלון כלכלי באיחוד רשויות, הוא לא נובע מעצם מעשה האיחוד, אלא מסיבות הרבה יותר עמוקות, אולי הרבה יותר שורשיות.

יצחק ולד: אם היישוב לא היה מסוגל קודם להתמודד עם הבעיות אז גם לאחר מכן הוא לא מסוגל.

יצחק ולד: כשמדברים על איחוד רשויות אני מציע, גם למשרד הפנים, גם לשר וגם ליושב-ראש הוועדה, תדברו על איחוד של מערכות שירותים של רשויות שכנות.

יצחק ולד: אתם לא מאחדים קהילות.

יצחק ולד: כפי שבתל-אביב או ברמת-גן או בכל מיני ישובים אחרים יכולות להיות שכונות דתיות ושכונות חילוניות ושכונות מעורבות, גם בערים מעורבות של יהודים וערבים, ודתיים ולא-דתיים וחרדים וכיוצא באלו.

יצחק ולד: אנחנו עוסקים בקהילות שיכולות להיות כולן בתוך רשות אחת, שמקבלות בסופו של דבר את השירותים מאותה רשות.

יצחק ולד: אנחנו לא מאחדים את הקהילות.

יצחק ולד: זה אולי הדבר העיקרי שצריך להדגיש, ואני סבור שהוא לא די מודגש.

יצחק ולד: אני בהחלט רואה יתרונות לגודל.

יצחק ולד: אני סבור שצריך לעשות גם מאמץ, ללא קשר לאיחוד, להעמיד את הרשויות המקומיות על הרגליים.

יצחק ולד: אולי צריך ברשויות המאוחדות להקדיש לזה יותר תשומת לב מאשר ברשויות אחרות, אבל בעיקרון זה הכיוון שצריך ללכת אליו גם בעתיד.

אופיר פינס-פז: מה קורה בבאקה-ג'ת, זה עובד או לא עובד?

אופיר פינס-פז: אתה לא נמצא כאן רק על תקן יועץ.

אופיר פינס-פז: אם היינו רוצים להביא יועץ, היינו מביאים יועץ.

יצחק ולד: אני לא רוצה להעיד על עצמי, אבל אני יכול להעיד מהתקופה הקצרה, של 5 חודשים, שאני נמצא שם, אני סבור שמתחילה להיות תרבות אחרת של התנהלות במקום.

אופיר פינס-פז: אני שמח לשמוע.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: חברים, לא אוכל לתת רשות דיבור לכל הנוכחים.

אופיר פינס-פז: אני נותן רשות דיבור רק לראשי רשויות ולחברי הכנסת, אני מצטער.

אופיר פינס-פז: שר הפנים יעזוב בדיוק בעוד 10 דקות.

אופיר פינס-פז: אני לא יכול לתת לכל הסגנים לדבר.

אופיר פינס-פז: חברים, הקול שלכם נשמע.

אופיר פינס-פז: שמענו את ראש העירייה, שמענו את ההערות שלכם לסדר.

קריאה: אנחנו לא רוצים 10 דקות.

קריאה: די ב-2 דקות כדי שהשר ישמע אותנו.

אופיר פינס-פז: אני אקיים ישיבות גם על היישובים עצמם.

אופיר פינס-פז: אתחיל עם עיר הכרמל בישיבה נפרדת ואעבור גם ליישובים אחרים, ישיבות ספציפיות.

אופיר פינס-פז: אז לא נצטרך להטריח את השר, נעשה את זה בכוחות עצמנו.

אופיר פינס-פז: יהיה זמן לכל ישוב, בצורה מסודרת, להביא את הדברים שלו.

וגיה כיוף: אבל חשוב שהשר ישמע.

אופיר פינס-פז: השר שומע.

וגיה כיוף: חשוב שהשר יידע שהאיחוד היחיד שנעשה בניגוד להמלצות הוא האיחוד של דליה ועוספייה.

קריאה: חשוב שהשר ישמע את אחד התושבים.

קריאה: אין כאן אף תושב מבאקה-ג'ת.

קריאה: אילו היו, היית שומע דברים אחרים מאלה שאמר ראש העירייה.

אברהים צרצור: אני חייב להגיד כמה מילים על צירוף חבר ערבי לוועדה שהשר מינה.

אברהים צרצור: אני ממליץ מאוד, כבוד השר, לצרף לוועדה חבר ערבי.

אברהים צרצור: מאותו טעם שדיבר עליו כבוד השר, שאין הבדל לעניות דעתו בין יהודי וערבי, יש מקום לצרף חבר ערבי.

אברהים צרצור: הוא יוסיף ויתרום תרומה קדושה מאוד לוועדה, הוא ישליך אור שונה מאשר האור שישליכו שאר החברים.

אברהים צרצור: זה חשוב מאוד.

אברהים צרצור: רציתי לנצל את הדקותיים שמוקצות לי, להפנות תשומת הלב לקריטריונים שקבעה הוועדה הבין-משרדית בראשות חבר הכנסת אביגדור יצחקי, מי שהיה מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בשנת 2003.

אברהים צרצור: הוא קבע מספר קריטריונים שהם לפי דעתו מרכזיים לאיחוד רשויות.

אברהים צרצור: אני מונה את הקריטריונים הללו: יעילות כלכלית, ייעול הקצאת המקורות הממשלתיים, אפקטיביות ביצועית, שיפור בשירותים שונים, שיפור היכולות המקצועיות של הרשות, שיפור בתחום התכנון הפיזי, שוויוניות והתאמה בין קבוצות האוכלוסייה המיועדות לאיחוד.

אברהים צרצור: אלו אמות המידה לפיהן אנחנו יכולים לשקול האם האיחוד ברשויות שאוחדו מאז 2003 ועד היום הצליח.

אברהים צרצור: האם אמות המידה הללו יושמו, האם אנחנו יכולים להרגיש שאכן יש שיפור בממדים הללו?

אברהים צרצור: לצערי הרב, בעקבות שיחות שניהלתי וביקורים שביקרתי ביישובים השונים, מבדיקות שעשיתי לעומק, לצערי הרב התוצאה היא שכל הקריטריונים האלה לא בוצעו ולא יושמו.

אברהים צרצור: לכן יש מקום לשקול, דבר ראשון לפרק את הרשויות שאוחדו ולתת לרשויות הללו לנהל בצורה עצמאית את ענייניהן.

אברהים צרצור: אני שמח ששמענו מכבוד השר שאם בכל זאת הוועדה הזאת תחליט על איחוד ייקבע תנאי לאיחוד הרשויות – סיוע ממשלתי.

אברהים צרצור: אני מקווה מאוד שכבוד השר, אם יחליט ללכת עד הסוף בעניין זה, לפחות יבדוק את הדרישות ההכרחיות מבחינה תקציבית של הרשויות שכבר אוחדו, יתייחס לרשויות שכבר אוחדו בדיוק כפי שהוא מתכוון להתייחס לרשויות שיאחד בעתיד.

אברהים צרצור: כלומר, לסייע לרשויות הללו ככל האפשר כדי שייחלצו מן המשבר בו הן נמצאות.

אברהים צרצור: תודה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: רשות הדיבור למר ממן, ראש מועצת כוכב יאיר – צור יגאל.

יעקב ממן: מבחינה לאומית אני סבור שחשוב לאחד רשויות במדינת ישראל.

יעקב ממן: אחד הכשלים, לאחר שהחליטו על איחודים של קדימה, צורן, צור יגאל וכן הלאה, שבשנה הראשונה לצערי משרד הפנים בקושי דיבר איתנו ובקושי ליווה אותנו.

יעקב ממן: רק כאשר יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת אופיר פינס-פז, ואחריו שר הפנים מר רוני בר-און נכנסו לעומק התמונה, רק אז האיחודים הצליחו.

יעקב ממן: הם הצליחו ביישובים היהודיים בשל סיבה פשוטה מאוד: היישובים היהודיים הם יישובים חזקים.

יעקב ממן: אפשר לקחת יישוב במעמד סוציו-אקונומי כמו שלי ולשלב אותו עם יישוב במעמד סוציו-אקונומי 7 או 9 או 8.

יעקב ממן: היו לנו משאבים פנימיים משלנו לשרוד את התקופה של השנה עד שנכנס חבר הכנסת אופיר פינס-פז ונכנס כבוד שר הפנים הנוכחי ונתנו לנו תנופה והצליחו לקדם אותנו, על אף שזה עדיין לא מספיק.

יעקב ממן: למה אני אומר את זה?

יעקב ממן: אני סבור שמר יעקב אפרתי הוא האדם הכי מתאים לתפקיד הזה, בשל סיבה פשוטה מאוד: באיחוד כוכב יאיר וצור יגאל, אילו משרדי הממשלה השונים היו מיישמים את כל הדוח שבזמנו הכינו על היישוב שלנו הרי כל האיחודים היו מצליחים.

יעקב ממן: הבעיה, שלא יישמו אף סעיף.

יעקב ממן: רק עכשיו, אחרי 3 שנים, או אחרי שנתיים, בזכותו של חבר הכנסת אופיר פינס-פז ושל השר רוני בר-און שהמשיך, התחילו ליישם את ההמלצות, ואז פתאום הכול התחיל להסתדר.

יעקב ממן: לדעתי מה שקרה, יישובים שהיו חלשים לפני כן פשוט כשלו, נפלו.

יעקב ממן: לדעתי הוועדה צריכה לבדוק ולהכין, פר יישוב, תוכנית מסודרת, ולהתחיל ליישם אותה אפילו טרם האיחוד, עם כל הרעיונות היפים שהעלית בזמנו.

יעקב ממן: לגבי האיחודים שכבר נעשו, אני מציע לקחת איחוד-איחוד, גם האיחוד אצלנו, גם בקדימה-צורן ובעוספיה-דליה וכל יתר האיחודים - - -

קריאה: אנחנו לא רוצים את האיחוד.

יעקב ממן: אני חושב שאיחודים זה טוב, אפילו מעולה.

יעקב ממן: אפשר לראות את כל מה שקורה אצלנו ביישוב.

אופיר פינס-פז: שר הפנים צריך לעזוב ברגע זה.

קריאה: כבר חודשים הישיבה נדחית וחשוב לנו שהשר ישמע אותנו.

קריאה: האיחוד רק הביא את הטרור לכפרים.

קריאה: (מספר נציגים מבענה יוצאים מחדר הוועדה)

אופיר פינס-פז: אני רוצה להגיד לאנשי בענה שיוצאים עכשיו, לא אזמין אתכם לכאן עוד פעם.

אופיר פינס-פז: להתראות.

אופיר פינס-פז: אל תשחקו איתי משחקים.

אופיר פינס-פז: הצטיירה לנו תמונה, שניתן לראות אותה בעין בלתי מזוינת, שהאיחודים ברשויות היהודיות מוצלחים הרבה יותר מאשר האיחודים ברשויות הערביות והדרוזיות.

אופיר פינס-פז: זאת עובדה.

אופיר פינס-פז: מה הסיבות לכך, למה זה כך, מה התנאים האובייקטיביים, מה התנאים הסובייקטיביים – אלה דברים שצריך לבדוק ולברר לפי תמונת מצב.

רוני בר-און: גם משבר השכר ברשויות המקומיות נוגע לעניין הזה.

רוני בר-און: תראה מאין זה בא.

רוני בר-און: למשל מר יעקב אפרתי כגזבר עיריית ירושלים גבה ארנונה בשיעור של 80 אחוזים מן התושבים הערבים בעיר.

אופיר פינס-פז: אדוני השר, אתה במצב מצוין כי לא עשית עדיין אף איחוד.

אופיר פינס-פז: אתה במצב מצויין.

אופיר פינס-פז: אני מציע, בואו נלמד מטעויות של אחרים.

אופיר פינס-פז: עובדה, האיחודים ברשויות הערביות והדרוזיות לא הצליחו באופן יחסי, ואילו האיחודים ברשויות היהודיות כן הצליחו.

אופיר פינס-פז: זאת עובדה.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: אני מציע שתבדקו.

אופיר פינס-פז: אני סבור שמשרד הפנים צריך לבדוק למה איחודים נכשלו.

אופיר פינס-פז: דבר שני, אני רוצה לבקש, אני אומר את זה בשולי הדיון, זה מצריך לפי דעתי דיון נפרד – הכנסת נתנה בידיך, אדוני השר, מכשיר שכל שר פנים יכול רק לחלום עליו – היכולת להעביר הכנסות מארנונה מרשות לרשות על-פי כל מיני קריטריונים.

אופיר פינס-פז: הכלי הזה צריך לעבור מרמת ההחלטות, מרמת החוק, לרמת הביצוע.

אופיר פינס-פז: זה כלי מדהים, שיכול לתת מענה לקשיים רבים הקשורים לאיחוד הרשויות.

אופיר פינס-פז: אבל לא נעסוק בזה עכשיו.

אופיר פינס-פז: דבר שלישי, אני מבקש להציע לך לשקול שהוועדה שמינית לצורך יצירת התכנון האסטרטגי באיחוד רשויות, תהיה לה גם סמכות לבחון איחודים שבוצעו ונכשלו, לבחון את הסיבות לכישלון.

אופיר פינס-פז: אני מציע לך.

אופיר פינס-פז: אתה יכול לקבל, ויכול לדחות.

אופיר פינס-פז: ודבר רביעי ואחרון, רגע לפני שאתה עוזב, למרות התשובה שלך, שאני מכבד אותך, אני מצטרף לעמדת רוב החברים – עם כל הכבוד לעניין המקצועני, שאני בהחלט מחשיב, ואני סבור שהוועדה היא סופר-מקצועית, העובדה שאין בה נציג ערבי או דרוזי היא ברת-תיקון.

אופיר פינס-פז: אני ממליץ לך מאוד לתקן את זה.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.