ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 135, 2007-03-20 09:30

אופיר פינס-פז: בוקר טוב.

אופיר פינס-פז: אני פותח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה.

אופיר פינס-פז: הנושא: חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון מס' 2) התשס"ז-2006.

אופיר פינס-פז: משרד הפנים יציג את הוראת השעה.

דניאל סלומון: צו חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), תיקון מס' 2.

דניאל סלומון: נוכח ההתנתקות, אנחנו רוצים לתקן בסעיף ההגדרות את ההגדרה של מפקד האזור.

דניאל סלומון: המילים: "לעניין רצועת עזה", יימחקו.

דב חנין: אדוני, החומר שנמצא בפנינו אינו החומר הנכון.

דניאל סלומון: אני מדבר על ההצעה שעברה בקריאה ראשונה.

דניאל סלומון: אנשים תושבי חבל עזה שירצו להיכנס למדינת ישראל יקבלו את ההיתרים על ידי אדם שיסמיך לכך שר הפנים בהסכמת שר הביטחון ולא על ידי מפקד כוחות צה"ל בחבל עזה.

דניאל סלומון: סעיף 2 לחוק העיקרי: "אחרי "תושב אזור" יבוא "או לאזרח או לתושב של מדינה של מדינה המנויה בתוספת ובמקום "לתושב כאמור" יבוא "לתושב אזור".

דניאל סלומון: " יש בתוספת הזאת רשימה של 4 מדינות סיכון, שלא הופיעו בנוסח הקודם ויש למעשה איסור, למעט ההקלות שנראה בהמשך.

דניאל סלומון: כל מדינה אחרת שתתווסף לתוספת, נכנסת לתוך האיסור הגורף של מתן מעמד בישראל שנמצא בחוק הכניסה.

דניאל סלומון: זאת אומרת, עכשיו החוק עוסק לא רק בתושבי אזור יהודה שומרון ועזה, אלא גם בתושבי מדינות המנויות בתוספת.

דניאל סלומון: "אחרי סעיף 3א' לחוק העיקרי: יבוא מקרים הומניטריים מיוחדים.

דניאל סלומון: "על אף הוראות סעיף 2, רשאי שר הפנים, מטעמים הומניטאריים מיוחדים, בהמלצת ועדה מקצועית שמינה לעניין זה – 1.

דניאל סלומון: לתת רישיון לישיבת ארעי בישראל" - - -

דב חנין: אתה מתכוון לקרוא לנו עכשיו את כל הטקסט?

דניאל סלומון: איך שתרצו, אני יכול לקרוא ולהסביר, או בכל דרך אחרת.

דניאל סלומון: "1.

דניאל סלומון: לתת רישיון לישיבת ארעי בישראל בישראל לתושב אזור או לאזרח או לתושב של מדינה המנויה בתוספת, אשר בן משפחתו שוהה כדין בישראל; 2.

דניאל סלומון: לאשר בקשה למתן היתר לשהייה בישראל בידי מפקד האזור, לתושב אזור אשר בן משפחתו שוהה כדין בישראל.

דניאל סלומון: " החידוש שיש בהצעה הזאת היא תוספת מנגנון שימנה שר הפנים לטפל במקרים הומניטאריים מיוחדים, דבר שלא היה בנוסח הקיים.

אופיר פינס-פז: מה המנגנון?

אופיר פינס-פז: אפשר לדעת את הפירוט שלו?

אופיר פינס-פז: אתה באמת חושב שאנחנו נאשר משהו בלי לדעת מה המנגנון?

דניאל סלומון: זאת ועדה מקצועית.

אופיר פינס-פז: אנחנו רוצים לדעת בדיוק את ההרכב שלה.

אופיר פינס-פז: אין סיכוי שנעביר את זה בלי לדעת בדיוק מה המשמעות של זה.

אופיר פינס-פז: היו לכם שלושה חודשים לחשוב על זה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה את הפירוט המדויק: מי יושב בוועדה?

אופיר פינס-פז: מה הסמכויות שלה?

אופיר פינס-פז: מה ההרכב שלה.

אופיר פינס-פז: אל תנסו בכלל להתקדם בלי זה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת את כל ההרכב שלה.

דניאל סלומון: נשאלת השאלה האם רוצים שההרכב שלה יופיע בתוך החוק?

אופיר פינס-פז: כן, בהוראת השעה זה יופיע.

אופיר פינס-פז: אני סומך על הכנסת.

דניאל סלומון: אני רק יכול לתת את ההשוואה שיש לנו היום לפי חוק הכניסה לישראל.

דניאל סלומון: קיימת ועדה כזאת והמבנה שלה לא מופיע בחקיקה.

אופיר פינס-פז: אני עומד על זה שבהוראת השעה הזאת אנחנו נדע בדיוק מי הוועדה?

אופיר פינס-פז: מה תפקידה?

אופיר פינס-פז: מה היא עושה?

אופיר פינס-פז: מה הסמכויות שלה?

אופיר פינס-פז: הכל יהיה בהוראות השעה.

דניאל סלומון: הוועדה מוסמכת לתת רישיון ישיבת ארעי או היתר לישיבה בישראל לשתי קבוצות של אנשים.

דניאל סלומון: הטעמים הם טעמים הומניטאריים שהוועדה צריכה לבחון.

דניאל סלומון: מדובר, למעשה, באפשרות לתת היתר שייתן מפקד כוחות צה"ל באזור לשהייה בישראל, לאדם שלפי ההוראות האחרות לא היה זכאי.

דניאל סלומון: אפשרות שניה, להעניק רישיון ישיבה ארעי לפי חוק הכניסה לישראל, שבאות איתו גם זכויות סוציאליות לאדם שכבר נושא בהיתר כזה והנסיבות ההומניטאריות הן כאלה שמצריכות מתן רישיון כזה על ידי שר הפנים.

דניאל סלומון: אלה שתי הקבוצות שיכולות לקבל רישיון מטעמים הומניטאריים.

דניאל סלומון: "ב.

דניאל סלומון: לעניין סעיף זה – 1.

דניאל סלומון: העובדה כי בן משפחתו של מבקש ההיתר או הרישיון, השוהה כדין בישראל, הוא בן זוגו, או כי לבני הזוג ילדים משותפים, לא תהווה כשלעצמה טעם הומניטארי מיוחד.

דניאל סלומון: הכוונה בסעיף הזה לומר שכיוון שאנחנו עוסקים בבקשות של איחוד משפחות, בקשות בני זוג, פעמים רבות לבני הזוג יש ילדים.

דניאל סלומון: העובדה הזאת כשלעצמה לא תהווה עילה מספקת כדי לכנס את הוועדה, אלא מדובר בטעם הומניטארי שהוא מיוחד, מעבר לטעמים הבסיסיים האלה.

אופיר פינס-פז: אתה לא מפרט את הטעם ההומניטארי המיוחד?

דניאל סלומון: אני לא מפרט.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתפרטו אותו.

מייק בלס: ההערכה שלנו היתה שאם מפרטים מגבילים את שיקול הדעת.

מייק בלס: ככל שהשארנו את זה יותר רחב אז דווקא הלכנו לכיוון ההומניטארי.

אופיר פינס-פז: זה נכון ברמה התיאורטית.

אופיר פינס-פז: ברמה המעשית, כיוון שאני כבר למוד ניסיון, זה לא נכון.

אופיר פינס-פז: ברמה המעשית, אם נפרט מהו הומניטארי יש סיכוי שאנשים יקבלו.

אופיר פינס-פז: אם לא נפרט מהו הומניטארי, יש גם אפשרות לא לתת.

אופיר פינס-פז: הרי זה עובד לשני הכיוונים.

אופיר פינס-פז: כששיקול הדעת הוא רחב, אז כשרוצים שהוא יהיה רחב הוא יהיה רחב, אבל כשרוצים שהוא יהיה מצומצם באמירה מעורפלת, אז הוא יהיה מאוד מצומצם.

אופיר פינס-פז: כשהוא כתוב בחוק, יש גם אפשרות לממש אותו.

מייק בלס: יש פנים לכאן ולכאן.

מייק בלס: בסוף בחרנו את המודל שמשאיר יותר אופציות.

אופיר פינס-פז: אני יודע שהמודל הזה לא עובד.

מירי פרנקל-שור: האם אתה יכול לפרט את הסוגים של הטעמים ההומניטאריים?

מייק בלס: אני מניח שחלק מהנושאים יהיו עניינים של בריאות או מצוקות מיוחדות.

מירי פרנקל-שור: את זה יש בסעיף ה'.

מייק בלס: זה לא שייך, זה איחוד משפחות.

אופיר פינס-פז: באיזה מצב אדם מקבל אישור כניסה ארעי או הדבר השני?

אופיר פינס-פז: יש שני מעמדים שאפשר לקבל, או כניסה זמנית לישראל או מעמד שמאפשר זכויות סוציאליות.

מירי פרנקל-שור: זה מקבילה לב(1).

אופיר פינס-פז: אני לא יוצא מנקודת הנחה שאתם רוצים להטעות את הכנסת.

אופיר פינס-פז: אני חושב שבהקשר להרכב הוועדה הדברים האלה צריכים להיות יותר ברורים.

אופיר פינס-פז: הרכב הוועדה יקבע במידה רבה את התוצאות של העבודה שלה.

אופיר פינס-פז: הדבר השני זאת השאלה: מה זה הומניטארי?

אופיר פינס-פז: אני לא מציע להשאיר את זה כל כך מעורפל כי אני חושש שהתוצאה של זה – אגב, אנחנו גם נרצה לקבל דיווח בכתב לכנסת של שר הפנים, אחת לשנה, לגבי כל המקרים ההומניטאריים: כמה קיבלו?

אופיר פינס-פז: כמה לא קיבלו בקריטריונים כאלה ואחרים?

אופיר פינס-פז: אני לא מדבר על השמות, כי הם לא אומרים לנו כלום, אבל אנחנו רוצים לדעת את הקריטריונים לפסילה ואת הקריטריונים לקבלה.

אופיר פינס-פז: אני לא מציע להשאיר את זה בצורה מעורפלת.

אופיר פינס-פז: יש מציאות הומניטארית מאוד קשה, שאני מקווה שאתם מודעים לה.

אופיר פינס-פז: אנחנו יכולים, אגב, לראות זאת במספר העתירות כנגד שר הפנים על רקע הוראת השעה הזאת.

אופיר פינס-פז: מדובר באלפים לשנה.

מייק בלס: עתירות מהסוג הזה נאמדות בכמה מאות.

אופיר פינס-פז: לכן חשוב מאוד שאם אתם מנסים ליצור מסלול, וזאת יוזמה שלכם, אני מציע לכם שהמסלול הזה יהיה מסלול אמיתי ולא מסלול שבסופו של דבר התוצאה שלו תהיה טפטוף שאין לו משמעות.

אופיר פינס-פז: או שעושים או שלא עושים.

אופיר פינס-פז: אם רוצים לעשות אז בואו נעשה.

אופיר פינס-פז: אני מניח שאתם באים לפה לא רק כדאי לרצות את בג"צ.

אופיר פינס-פז: אתם מנסים לתת מענה לצורך אמיתי אנושי.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שזה הרציונאל.

קריאה: ברגע שתכתוב נכות תצמצם את זה רק לנכות.

אופיר פינס-פז: בואו נתחיל לכתוב ונראה למה אנחנו מרחיבים את זה.

אופיר פינס-פז: אם יש הסכמה שאנחנו רוצים להיות אנושיים ולהתחשב בעניינים הומניטאריים, אז בואו נהיה אנושיים ונראה מה המשמעות של זה.

אופיר פינס-פז: בואו לא נכתוב מילה שאף אחד לא יודע מה המשמעות שלה.

אופיר פינס-פז: זאת הצעתי, אני חושב שאחרת זאת תהפוך להיות אות מתה.

אופיר פינס-פז: אם אתם יזמתם דבר, אז תלכו אם היוזמה שלכם ותעשו אותה.

אופיר פינס-פז: אחרת זה עלול להתפרש כרצון להפיס את דעתו של הבג"צ בלי לתת תשובה אמיתית לצרכים אנושיים של בני אדם ברמה האנושית וברמה האישית.

דניאל סלומון: "2.

דניאל סלומון: היה מבקש הרישיון תושב סוריה, ובן זוגו הוא בן העדה הדרוזית השוהה כדין בישראל ומתגורר בשטח רמת הגולן שהוחל עליו המשפט, השיפוט והמינהל של מדינת ישראל, לפי חוק רמת הגולן, התשמ"ב-1981, רשאי שר הפנים לראות בכך טעם הומניטארי מיוחד".

דניאל סלומון: כיוון שסוריה היא אחת המדינות שמופיעות בתוספת בעצם יחול על בני זוג תושבי סוריה האיסור הגורף של קבלת מעמד בישראל.

דניאל סלומון: הדבר נועד לאפשר לוועדה ההומניטארית לבחון את הבקשות המיוחדות האלה, בהתחשב בעובדה שבן הזוג הוא בן זוגו של אזרח או תושב מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: אתם מכירים את ההסדרים הדרוזים ברמת הגולן?

אופיר פינס-פז: אתם למדתם אותם מבחינת היציאות והכניסות?

אופיר פינס-פז: זה פותר את הבעיה?

אופיר פינס-פז: הרי אתם לא רוצים לפגוע בהסדרים הקיימים.

אופיר פינס-פז: אני מניח אתם רוצים למנוע כניסה מארץ אויב למטרות טרור.

דניאל סלומון: כן.

אופיר פינס-פז: זה לא יפגע בתנאי החיים של העדה הדרוזית בישראל?

מייק בלס: מכיוון שלראשונה מחילים בחוק איסור על הנישואים עם סוריה, מייד שמנו את הפתח בשביל לשמר את ההסדרים לקבוצה המיוחדת הזאת.

מייק בלס: זה ייראה כטעם הומניטארי מיוחד.

מייק בלס: זאת באמת דוגמה שחשבנו עליה מראש וכבר כתבנו אותה.

מייק בלס: עד היום כל הנושא הזה הוא בשיקול דעת.

אופיר פינס-פז: מישהו התייעץ עם העדה הדרוזית?

אופיר פינס-פז: מישהו הראה את זה לשיח' מואפק טאריף, ראש העדה הדרוזית בישראל?

אופיר פינס-פז: למישהו מטעמו?

אופיר פינס-פז: עשיתם את זה בעצמכם או שהתייעצתם עם גורמים מוסמכים בעדה הדרוזית?

אופיר פינס-פז: יכולה להיות פה שריפה.

אופיר פינס-פז: הם אפילו לא יודעים שזה קורה היום.

יוכי גנסין: הסעיף הזה נועד לפתור את בעייתם של תושבי רמת הגולן.

יוכי גנסין: מואפק טאריף הוא לא ראש העדה הדרוזית ברמת הגולן, הוא ראש העדה הדרוזית בישראל.

יוכי גנסין: הסעיף הזה נועד לשמר את אותו מצב שהיום יוצאת כלה דרוזית מרמת הגולן ומתחתנת עם תושב סוריה.

יוכי גנסין: זה נועד לפתור את זה.

אופיר פינס-פז: אני שואל האם התייעצתם עם העדה הדרוזית ברמת הגולן?

אופיר פינס-פז: אתם עושים פה הסדר חדש.

אופיר פינס-פז: השאלה, האם התייעצתם עם הגורמים?

יוכי גנסין: זה לא הסדר חדש, הוא נועד לאפשר כלי משפטי שמשמר את הקיים.

יוכי גנסין: גם כשאנחנו רוצים לעשות טוב - - -

אופיר פינס-פז: אני רק שאלתי האם התייעצתם?

אופיר פינס-פז: האם קיבלתם פידבק?

מייק בלס: זה פורסם בספטמבר, לפני 3 חודשים.

אופיר פינס-פז: אני רק צריך לוודא - - -

משה גפני: השאלה נכונה.

משה גפני: אתם עושים טוב אבל היה צריך להרים טלפון לראש העדה הדרוזית.

יוכי גנסין: מואפק טאריף לא מייצג את הדרוזים בעלי האזרחות הכפולה.

משה גפני: לא אמרתי מואפק טאריף, אבל סביר להניח שיש שם מישהו שהוא מנהיג והוא בקשר עם השלטונות בישראל.

אופיר פינס-פז: אז תתקשרו למישהו דרוזי מרמת הגולן.

אופיר פינס-פז: תאמיני לי שמואפק טאריף מייצג גם את הדרוזים ברמת הגולן.

אופיר פינס-פז: פורמאלית אולי לא, אבל מעשית כן.

אופיר פינס-פז: גם אם זה לא הוא, אז מישהו אחר.

דניאל סלומון: "ג.

דניאל סלומון: שר הפנים רשאי לקבוע בצו, באישור הממשלה, מכסה שנתית מרבית של רישיונות או היתרים שיינתנו או שיאושרו לפי סעיף זה.

דניאל סלומון: " אנחנו נמצאים בסעיף ההומאניטארי.

דניאל סלומון: החוק לא קובע מכסה.

דניאל סלומון: הרעיון הוא לתת לחוק לרוץ ולראות איך הדברים עובדים.

דניאל סלומון: אם לא תהיה פריצה כלשהי, אז לא תיקבע מכסה.

אופיר פינס-פז: מירי פרנקל שור, היועצת המשפטית של הוועדה, הציעה חלופי בסעיף מרכזי ואני חושב שאתם צריכים לדעת מזה.

מירי פרנקל-שור: שלחנו את זה לחברי הכנסת ביום ראשון וזה גם הונח על שולחן הוועדה.

מירי פרנקל-שור: זה נושא את הכותרת "טיוטה להערות".

מירי פרנקל-שור: אדוני היושב ראש.

מירי פרנקל-שור: בעקבות ישיבת הוועדה הקודמת בעניין ולאור פסק הדין וההערות של בית המשפט העליון, לגבי האיסור הגורף, שאלנו את עצמנו האם לא יכולה להיות אלטרנטיבה ממשית אחרת לגבי שימוש באמת מידה פרטנית?

מירי פרנקל-שור: קראנו את פסק הדין בקפדנות והצענו הצעה שמתבססת על אמירות של בית המשפט, גם של שופטי המיעוט וגם של שופטי הרוב.

מירי פרנקל-שור: הרעיון שבהצעה בא להתמודד עם האיסור הגורף שמופיע בסעיף 2 להצעה, והרעיון הוא כזה: סמכות ההחלטה האם לתת היתר שהייה ורישיון ישיבה בישראל תישאר אצל שר הפנים.

מירי פרנקל-שור: הדבר יהיה לאחר שוועדות היתרים, שיהיו פרוסות ברחבי המדינה, יתנו את דעתן.

מירי פרנקל-שור: הגבלנו את זה לקבוצת הפילוח, כפי שהופיעה בהצעת החוק הממשלתית, לגברים 18 עד 35 ולנשים 18 עד 25.

מירי פרנקל-שור: כתבנו כאן מה אנחנו חושבים שהוועדה צריכה להביא בחשבון.

מירי פרנקל-שור: על מנת להתמודד עם טענת שירותי הביטחון, שהם לא יכולים לבדוק פרטנית אחד לאחד, הצענו להעביר את החזקה למבקש.

מירי פרנקל-שור: אנחנו קבענו שהוא צריך להוכיח בפני הוועדה ולהפריך את אותה חזקה.

מירי פרנקל-שור: חשבנו שהדבר מאזן בין הגישה של הפגיעה בזכויות הפרט.

מירי פרנקל-שור: אנחנו מודעים לכך שהחזקה לא שלמה.

מירי פרנקל-שור: אנחנו מודעים לקושי שבהפרכת החזקה.

מירי פרנקל-שור: ביקשנו להתייעץ ושלחנו להערות.

מירי פרנקל-שור: לצערי לא קיבלנו הערות ממוקדות להצעת החוק, למעט מהמוקד להגנת הפרט.

מירי פרנקל-שור: לדעתי שמנו את האיזונים הנכונים ואת ההתמודדות עם הקשיים באיסוף החומר על ידי שירותי הביטחון.

מירי פרנקל-שור: למשל, חוות דעת של ראש שירות הביטחון הכללי כי לא ניתן להשלים את הבדיקה הביטחונית לגבי תושב האזור.

מירי פרנקל-שור: קבענו שמי שנמצא בישראל שלא כדין לא יוכל להגיש בקשה.

מירי פרנקל-שור: זאת בעיקר תפיסה שלדעתנו מאזנת בין הפגיעה בזכות של הפרט המבקש לבין הביטחון של הציבור בישראל.

מירי פרנקל-שור: אם תרצה, אכנס לייתר פירוט.

אופיר פינס-פז: בשורה התחתונה את אומרת, שבנוסף למנגנון ההומניטארי את מציעה מנגנון פרטני כשהחזקה היא על המבקש להוכיח שאין לו שום קשר לטרור.

אופיר פינס-פז: תיכף נשמע את עמדתו של השב"כ.

שי חרמש: אופיר, טרור זה מספיק.

שי חרמש: אני צריך להכניס אנשים שיש להם נאמנות למדינת ישראל אחרת לא צריך את החוק.

מירי פרנקל-שור: לנושא של הנאמנות יש התייחסות בהצעה שלהם.

אופיר פינס-פז: פרופסור שלמה אבינרי מייצג כאן את הוועדה שהקמתי בזמנו, כשהייתי שר הפנים.

אופיר פינס-פז: ביקשתי מהוועדה לבדוק את מדיניות ההגירה למדינת ישראל, לעשות עבודה יותר שיטתית מעבר להוראת השעה הזאת.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מפרופסור אבינרי להציג את הדברים.

אופיר פינס-פז: אני יודע שהדברים האלו הוצגו בוועדה.

אופיר פינס-פז: אני לא עמדתי אז בראשה אבל אני חושב שחשוב לשמוע את זה בקונטקסט של הוראת השעה, למרות שכמובן יש כאן דברים שהם מעבר להוראת השעה.

אופיר פינס-פז: לטובת הדיון חשוב שתעשה פרזנטציה של הדברים כדי שנוכל להיכנס לדיון יותר ממוקד.

שלמה אבינרי: תודה רבה.

שלמה אבינרי: אני מצטער שהפרופסור רובינשטיין הגיע באיחור.

שלמה אבינרי: אני רוצה לחלק את דבריי לשני חלקים.

שלמה אבינרי: החלק השני יאמר משהו לגבי מה שהוועדה שלנו המליצה לפני למעלה השניה.

שלמה אבינרי: הדברים שיופיעו בחלק השני יהיו על דעת הוועדה.

שלמה אבינרי: תחילה אני רוצה להגיב לשתי ההצעות שעכשיו נשמעו כאן, מבלי להיכנס לפירוט.

אופיר פינס-פז: רק לתקן, את הוועדה הקמנו עם שרת המשפטים דאז, ציפי לבני, שהיום היא שרת החוץ.

שלמה אבינרי: אני אומר עכשיו את תגובתי לשתי ההצעות שהועלו כאן.

שלמה אבינרי: הן לא נדונו בפני הוועדה מפני שהוועדה הפסיקה את פעולתה לפני שנה.

שלמה אבינרי: זאת תגובתי שלי.

שלמה אבינרי: אני מניח שחברי הוועדה יסכימו לעמדתי אבל אני לא בטוח.

שלמה אבינרי: העמדה שלי מתייחסת לתפיסה הקונצפטואלית של שתי ההצעות ששמענו כאן.

שלמה אבינרי: השניה מנסה להתמודד עם כמה דברים שגם אנחנו ניסינו להתמודד איתם.

שלמה אבינרי: הראשונה, לדעתי, לא.

שלמה אבינרי: אנחנו ניסינו לשחרר את הדיון, כפי שהיה בהוראת השעה, וכפי שעלה בפני בג"צ, מההיבט הביטחוני הצר שלו, שבסופו של דבר איננו עומד בקריטריונים אוניברסליים שחקיקה של מדינה דמוקרטית חייבת לעמוד בהם.

שלמה אבינרי: ניסינו לאזן בין שיקולים אוניברסאליים של מדיניות הגירה, כאשר מדינת ישראל היא במצב מיוחד, לבין עקרונות אוניברסאליים.

שלמה אבינרי: אני צריך לומר, וזאת דעתי ולא דעת הוועדה, שההצעות שהושמעו כאן עדיין מתמקדות על היסוד הביטחוני או הביטחוניסטי, שלפי טיבו מפלה קבוצות מסוימות מבחינה אתנית או מבחינת השתייכותם ואיננו עומד בקריטריונים שהוועדה העמידה.

שלמה אבינרי: יש שני עמודים שמשום מה לא חולקו שהם ההמלצות שלנו.

שלמה אבינרי: אנחנו ניסינו לקבוע עקרונות של מדיניות הגירה לישראל, מעבר לחוק השבות, שהוא, כמובן, ספציפי למדינת ישראל.

שלמה אבינרי: קבענו שכאשר מדינת ישראל תקבע את הפרמטרים למדיניות ההגירה שלה, חוק השבות ימשיך להיות מצב נורמטיבי ומוסרי.

שלמה אבינרי: לצד זאת חייבת ישראל להתחשב גם בנורמות ובעקרונות המקובלים של המשפט הבינלאומי בדבר זכויות האדם וזכויות המקלט הפוליטי.

שלמה אבינרי: אנחנו מודעים לכך שמדינת ישראל היא המדינה הדמוקרטית היחידה שכל גבולותיה היבשתיים נוגעים למדיניות עניות של העולם השלישי, דבר שאין במדינות אירופה, ששם צריכים לעבור ימים ואוקיינוסים.

שלמה אבינרי: דבר נוסף, וזה חלק מהמצוקה הספציפית של ישראל, העובדה חלק מגבולותיה של ישראל הם גבולות עם ארצות אויב או עם שטחי אויב.

שלמה אבינרי: ההמלצות שלנו מבוססות על המציאות הזאת.

שלמה אבינרי: הוספנו, שאם ייכון שלום כולל ויציב יהיה מקום לדון מחדש בעקרונות מדיניות ההגירה.

שלמה אבינרי: אנחנו דנו בשני נושאים והיום אדבר רק על נושא אחד: הגירה עקב נישואים ואיחודי משפחות.

שלמה אבינרי: ניסינו לקבוע עקרונות כלליים המתייחסים להגירה לצרכי נישואים ואיחוד משפחות, לא רק לגבי מה שמתייחס לתושבי השטחים או לתושבי מדינות ערב השכנות, אלא לקבוע עקרונות אוניברסליים.

שלמה אבינרי: העיקרון האוניברסאלי הראשון, שמצא את ביטויו בצורה אחרת בהצעה השניה שנאמרה כאן, שמי שמבקש להגר למדינת ישראל מסיבות של נישואים או איחוד משפחות, צריך להצהיר, וזה קיים ברוב המדינות, שהוא מקבל את הלגיטימיות של מדינת ישראל.

שלמה אבינרי: מדוע אמרנו לגיטימיות ולא אמרנו הישמעות לחוק בלבד?

שלמה אבינרי: לגיטימיות של מדינת ישראל היא הדבר שבליבת הויכוח בסכסוך הערבי ישראלי.

שלמה אבינרי: למרות שזאת רק הצהרה מילולית, אינני חושב שהיא קלה להרבה תושבים ערבים מהמדינות השכנות.

שלמה אבינרי: לנכונות לתת את ההצהרה הזאת יש לה משמעויות משפטיות וזה אומר משהו לגבי החזקה המשפטית שאנחנו מוכנים לתת לו ליהנות ממנה.

ישראל כץ: יש כאן תמימות בלתי רגילה.

ישראל כץ: יש כאן חברי כנסת שחותמים על הצהרה ברורה שהם פועלים כנגדה כמעט מידי יום.

ישראל כץ: למשל, שלא לתמוך במאבק מזוין של מדינות אויב או ארגוני טרור נגד מדינת ישראל.

ישראל כץ: היום כל חבר כנסת חותם על זה בטופס הצגת המועמדות.

ישראל כץ: ראינו חברי כנסת שבצורה הכי ברורה תמכו בסוריה ובחיזבאללה.

ישראל כץ: היה חבר כנסת שקרא עכשיו לשחרר את ירושלים בכוח.

אברהים צרצור: בכוח?

אברהים צרצור: מאיפה הבאת את המילה הזאת?

אברהים צרצור: באמת, זה שקר וכזב.

אברהים צרצור: עם כל הכבוד לך.

אברהים צרצור: לסיים את הכיבוש זה שחרור?

ישראל כץ: אזרח שרצה לבוא ולפגוע במדינת ישראל, אז החתימה הזאת תעכב אותו?

ישראל כץ: אם אלה מורם ורבם.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת כץ, אני אפשרתי לך להעיר הערת ביניים.

דב חנין: דברים מעניינים אבל לא מציאותיים.

דב חנין: אין חברי כנסת שהביעו תמיכה במאבק מזוין נגד מדינת ישראל.

שלמה אבינרי: אני לא אחלק ציונים על נאיביות.

שלמה אבינרי: זאת היתה דעת הוועדה וההחלטה היא בידכם.

שלמה אבינרי: לא כל כך קל לתושב ערבי מסוריה, ואפילו מהשטחים, לקבל הצהרה על הכרה בלגיטימיות של מדינת ישראל.

שלמה אבינרי: אגב, בהערת שוליים, לא ידוע לי שחברי כנסת צריכים למסור הצהרה כזאת.

שלמה אבינרי: אנחנו מדברים פה בדבר שהוא הכי רגיש והכי קשה.

שלמה אבינרי: שמענו גם מנציגים של אגודות לזכויות האזרח ותושבי ואזרחים ערבים של מדינת ישראל ששאלו למה אנחנו דורשים דבר כזה, כי הוא כל כך קשה.

שלמה אבינרי: אז אפשר לומר נאיבי, אפשר לומר קשה, זאת הצעתנו.

ישראל כץ: השאלה האם זה מעשי?

משה גפני: אגב, חברי כנסת לא צריכים לחתום על דבר כזה.

משה אבינרי: זה היה אחד הויכוחים עם האגודות לזכויות האזרח.

משה אבינרי: תשובתנו היא פשוטה מאוד: מי שהוא אזרח מדינת ישראל יש עליו חזקה מסוימת.

משה אבינרי: אם מישהו מבקש לבוא מארץ אויב אנחנו יכולים לבקש ולתבוע ממנו משהו שאזרח מדינת ישראל פטור ממנה.

משה אבינרי: העניין נתון לויכוח משני הצדדים.

משה אבינרי: העניין ניתן לויכוח משני הצדדים.

משה אבינרי: דבר שני, הצענו כמה דברים מפורטים.

משה אבינרי: הגבלות גיל, שהן קצת דומות להצעה השניה, וגם איסור על פוליגמיה, שגם במדינת ישראל הוא לא כל כך ממומש, לפחות במה שקשר לכניסה למדינת ישראל.

משה אבינרי: יש לנו מסננת טובה למנוע פוליגמיה בשם איחודי משפחות.

משה אבינרי: ניסינו לבדוק אפשרויות של קביעת הכנסה מינימאלית, קביעת מכסות וכל הדברים האלה ישנם.

משה אבינרי: לגבי הדברים הרגישים הנמצאים בסעיף 5 בהצעות שלנו - מגבלות על הגירה בעיתות של מלחמה וסכסוך מזוין.

משה אבינרי: אנחנו צריכים להיות רגישים לניואנסים שיש מדינות ואזורי סיכון, יש מדיניות אויב ואזורי עימות ויש אזורי לחימה.

משה אבינרי: מדינות ואזורי סיכון אלה מדינות או אזורים שבהם קיימת הסתה שיטתית וממסדית במערכת החינוך ובאמצעי התקשורת כנגד מדינת ישראל.

משה אבינרי: אנחנו מטילים על מי שמבקש להיכנס למדינת ישראל לצרכי איחוד משפחות הגבלות די רציניות.

משה אבינרי: אם מישהו בא מהאזורים האלה, לשם הגירתם, יוטל עליהם להוכיח שאין יסוד של ממש לפקפק בנאמנותם.

משה אבינרי: הוכחה זאת תעשה על ידי קריטריונים שייקבעו על ידי הממשלה בתקנות.

משה אבינרי: אנחנו מציעים תקנות, ואני מסכים למה שאמר יושב ראש הוועדה, אם קובעים קריטריונים הם צריכים להיות ברורים והם ייקבעו על ידי הממשלה.

משה אבינרי: לא על ידי משרד הביטחון, לא על ידי שירותי הביטחון ולא על ידי משרד הפנים, אלא הממשלה.

משה אבינרי: זאת החלטה עקרונית ונורמטיבית.

משה אבינרי: במה ששיך למדינות אויב ואזורי עימות, דוגמת המצב הנוכחי שבין ישראל לסוריה או לאיראן, ברור שכאשר מדובר במדינות שישראל נמצאת איתם במצב מלחמה אין שום סיבה להתיר הגירה ולו לצרכי נישואים.

משה אבינרי: אין דבר כזה בשום מקום בעולם.

משה אבינרי: שום מדינה שנמצאת במצב מלחמה לא מתירה הגירה לתחומה, אפילו לצרכי נישואים ממדינה שיש עימה מצב מלחמה.

משה אבינרי: אזור לחימה – אנחנו מודעים למה ששיך לעזה ולגדה.

משה אבינרי: לממשלה סמכות להטיל איסור מוחלט על כניסה לישראל מהשטח שבו או מתוכו מתנהלת לחימה נגד ישראל.

משה אבינרי: אנחנו מאפשרים לממשלה, לפי המלצתנו, שיקול דעת עם אזור מסוים.

משה אבינרי: נגיד שאם בעזה מתנהלת כרגע מלחמה, אז יש איסור גורף.

משה אבינרי: התפיסה שלנו מנסה לאזן בין עקרונות אוניברסאליים לבין שיקולי ביטחון לישראל, כאשר אף אחד מהעקרונות האלו איננו העיקרון דומיננטי.

משה אבינרי: שמענו בוועדה את נציגי אגודות האזרח השונות, האגודות הערביות, נציגי המשרדים הממשלתיים וקיבלנו ביקורת מימין ומשמאל.

משה אבינרי: אני מציע לחברי הוועדה לקרוא בעיון את מה שכתבנו, זה לא הופץ עד עכשיו.

משה אבינרי: לגבי הדיון הנוכחי.

משה אבינרי: הדוח שלנו יושב שנה במגירות.

משה אבינרי: צריך להשתדל להתעלות מהצורך המיידי, שאני מבין אותו, הוא לוחץ כבר למעלה משנתיים.

משה אבינרי: צריך לקבל החלטה על מדיניות הגירה כללית למדינת ישראל מתוך הנחה שכל החלטה פרטנית שמתייחסת אך ורק לשיקולים הביטחוניים איננה עושה צדק למדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית.

משה אבינרי: אני חושב שהיא גם לא תעמוד באותם המבחנים המשפטיים שכל ההיגיון של הוראות השעה האלה הן לעמוד בהן.

משה אבינרי: אם יש שאלות אשמח לענות.

אופיר פינס-פז: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מנציגי השב"כ לומר את דעתכם לגבי הנוסח המוצע ולגבי הדברים שעומדים מאחורי הוראת השעה.

אופיר פינס-פז: למה צריך להמשיך אותה?

אופיר פינס-פז: למה היא עדיין נחוצה?

אופיר פינס-פז: מה אמור לקרות בהמשך?

אופיר פינס-פז: אבקש גם התייחסות להצעתה של עורכת דין פרנקל שור לגבי הטיפול הפרטני.

חסוי: כחלק מהמלחמה בטרור עליה אנחנו מופקדים, מחובתנו לאתר מוקדים שמהווים סיכון, אוכלוסיות סיכון או גורמי סיכון כאלה ואחרים ולנסות לנטרלם או לפחות לצמצם את הסיכון בצורה משמעותית ביותר.

חסוי: אחד מהמוקדים האלה, שמתייחס לאוכלוסיה שמהווה סיכון בהקשר עליו אני מדבר, זאת אוכלוסיה שמקבלת אחמש.

חסוי: אותם תושבי האזורים שבאים לישראל במסגרת אחמש, מקבלים מעמד בישראל, תיעוד וכל שאר הזכויות.

חסוי: לאחר שהם מקבלים את המעמד הזה, בגלל שמדובר בנאמנות כפולה, הם נשארים נאמנים למקור ומהווים בצורה מאוד ניכרת נתח של מעורבות בפעילות טרור.

חסוי: הדברים מאוד בולטים וזה לובש מימדים שהולכים וגוברים.

חסוי: אני אציג נתון מאוד בולט בעניין הזה.

חסוי: בנתונים אתייחס לפיגועי התאבדות בישראל ולא לשאר הפיגועים משום שהם לא רלוונטיים לאוכלוסיה שעליה אני מדבר.

חסוי: אוכלוסיית המאוחמשים מעורבת, ככלל, בפיגועי התאבדות בישראל.

חסוי: מדובר בפיגועים החמורים ביותר.

חסוי: מספר הפיגועים האלה הוא אחוז קטן מסך כל הפיגועים אבל מספר הנפגעים הוא עצום.

חסוי: נכון להיום, מתוך 270 מקרים של פיגועי התאבדות בישראל – גם אם סיכלנו אותם, מבחינתנו זה פיגוע התאבדות - - -

אברהים צרצור: זאת עזות מצח.

אופיר פינס-פז: הוא שאל האם מדובר בפיגוע טרור או בניסיון לפיגוע טרור.

אופיר פינס-פז: היועץ המשפטי של השב"כ ענה שמבחינתם זה אותו דבר.

חסוי: מתוך 270 מקרים של פיגועי התאבדות בישראל היו 38 מקרים שבהם היו מעורבים מאוחמשים.

חסוי: זאת אומרת, ב- 14% אחוז מפיגועי ההתאבדות בישראל היו מעורבים אנשים מאוחמשים.

חסוי: ראשית, הם מהווים פלטפורמה מאוד אטרקטיבית מבחינת ארגוני הטרור בשטחים וזאת משום שהיום יותר קשה יותר לבצע פיגועים בגלל גדר ההפרדה ובזכות הצלחות הסיכול של כוחות הביטחון.

חסוי: במצב הזה הם מהווים פלטפורמה מאוד אטרקטיבית כי ארגוני הטרור מנסים למצוא אנשים - - -

ואסל טאהא: כמה אנשים נכנסו באמצעותכם, המשתפ"ים האלה?

חסוי: אף אחד מהם.

דוד אזולאי: מה, אתה עובד בשב"כ?

ואסל טאהא: הם אלופי ההסתרה.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת ואסאל טאהא אני רוצה להזכיר לך שאתה לא חבר הוועדה הזאת, ואני לא אסכים שאתה תתפרץ בצורה כזאת.

דני גבע: נכון להיום, לא חל שיפור במצב הביטחוני.

דני גבע: המצב מאוד טעון ומספר ההתראות לא פחת.

דני גבע: יש הכנת תשתיות טרור מאוד מאסיביות.

דני גבע: לכן הטענה שהושמעה באחד הדיונים, שהמצב הביטחוני מאפשר היום להקל, אינה טענה נכונה.

דני גבע: כמו שאמרתי, אותם מאוחמשים שמקבלים מעמד בישראל מהווים פלטפורמה מאוד אטרקטיבית כי הם מקבלים תעודת זהות ישראלית, הם עוברים במחסומים כמעט ללא בדיקה.

דני גבע: הם עוברים ברכב עם מספר צהוב.

דני גבע: הדברים האלה מנוצלים כדי להוביל ולסייע לפיגועים בישראל.

דני גבע: לכן מחובתנו לצמצם את התופעה ולנטרל אותה.

דני גבע: אגב, הצעת החוק הממשלתית אינה מנטרלת את הסיכון.

דני גבע: היא יותר נטרלה בוורסיה הראשונה שהופצה אבל בהמשך היא תוקנה וזה התיקון השני שלה.

דני גבע: היא באה לצמצם את האיסור הגורף ולפתוח יותר ויותר לחריגים בגלל הקושי ההומניטארי.

אופיר פינס-פז: תגיד הקושי המשפטי.

אופיר פינס-פז: הרי אתה גם עורך דין ולא רק בשב"כ.

דני גבע: גם הקושי המשפטי בהתבסס על דיונים שהיו בבג"צ.

דני גבע: אני חייב להזכיר שהעתירה לפסול את החוק נדחתה על ידי בית המשפט העליון ברוב של 6 שופטים נגד 5.

דני גבע: בית המשפט חד משמעית דחה את העתירה.

אופיר פינס-פז: זה נקרא חד משמעית?

אופיר פינס-פז: 6 נגד 5, כשנשיא בית המשפט נמצא בתוך ה-5?

אופיר פינס-פז: אני מציע למדינה להצליח יותר בבג"צים האחרים שלה.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שלמדינה יש דעה אחרת לגבי תוצאות הבג"צ מאשר לך.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהבג"צ הוציא בעניין הזה כרטיס צהוב למדינה והציע לה לחשוב מחדש על החוק ברמה החוקתית שלו ולחשוב לראות איך מוצאים את האיזונים הנכונים.

דני גבע: בעקבות הבג"צ בא תיקון מספר 2.

דני גבע: הצעת החוק הממשלתית מהווה צמצום הסיכון ולא ביטולו והיא מהווה מענה ביטחוני סביר לצרכים הביטחוניים שלנו.

דני גבע: למעשה, ההצעה עליה דיברה היועצת המשפטית של הוועדה, לא נותנת מענה כלל וכלל לבעיות הביטחוניות.

דני גבע: העניין המרכזי בהצעת היועצת המשפטית של הוועדה הוא שהמשמעות של הקמת ועדות שיבחנו את המועמד לקבלת אחמש.

דני גבע: אפילו אם נקבע חזקת מסוכנות לגבי אוכלוסית סיכון, אותה חזקת מסוכנות ניתן לספור אותה באמצעות הציר, איננה פותרת כלל וכלל את הבעיה.

דני גבע: למעשה המשמעות של ההצעה היא, שניתן לעשות אבחון פרטני לכל מי שמבקש אחמש.

דני גבע: אין משמעות לאבחון הפרטני.

דני גבע: אני לא מדבר על הקושי המעשי לבצע אותו, הוא קיים אבל זאת לא הבעיה.

דני גבע: לב הבעיה שזה לא רלוונטי ואני אסביר למה.

דני גבע: האבחון הפרטני בעצם לא רלוונטי משום שהאדם שמגיש בקשה לקבלת אחמש נבדק בעת הגשת הבקשה ובדרך כלל הוא נמצא ללא רבב ביטחוני, כי אחרת לא היינו מאשרים לו את הבקשה.

דני גבע: הוא מעוניין להיות נקי ולהישאר נקי בתחילת התהליך.

דני גבע: המעורבות שלו בטרור, כלל, מתרחשת אחרי שהוא מקבל את הזכויות ולא לפני.

דני גבע: אז עשינו אבחון ביטחוני והוא נקי.

דני גבע: לכן אין משמעות לאבחון הביטחוני כתנאי לכניסה לתהליך האזרוח.

חסוי: אני רוצה להוסיף ולומר שארגוני מחבלים נותנים הנחיות מיוחדות לאנשים להיכנס, לקבל אחמש, להמתין כמה שנים, ולאחר מכן הם מגייסים אותם לפעילות טרור.

חסוי: לנו יש דוגמאות.

חסוי: כל האחמשים שהיו מעורבים בפיגועים, בעת שהם קיבלו אחמש לא היה מעורבים בפיגועים.

חסוי: הדבר הזה מכוון לפירצה חמורה ביותר לפיגועים בישראל.

דני גבע: אני רוצה להתייחס להצעה של הוועדה.

דני גבע: אני התייחסתי לאבחון הפרטני.

דני גבע: בשורה התחתונה אני יכול להגיד שההצעה הזאת לא נותנת מענה לצרכים הביטחוניים ולכן אנחנו לא יכולים לקבל אותה.

אופיר פינס-פז: תסלח לי שאני אומר, לפי ההיגיון שלך, אתה בכלל לא מתייחס למי שנכנס, אתה שואל מה יקרה איתו ביום שאחרי.

אופיר פינס-פז: אין לזה סוף, אתה יכול להגיד את זה על כל בן אדם.

דני גבע: יש פרופיל של המפגע.

דני גבע: 97% מהפיגועים מתבצעים על ידי מחבלים בגיל 18 עד 35.

דני גבע: לגבי נשים זה קצת שונה ולכן גם הגילאים הם שונים.

דני גבע: זה המצב שבו הם מופעלים ופועלים.

אופיר פינס-פז: מה קורה היום בחוק לאדם בן 40 שמבקש בקשה?

יוכי גנסין: אם אין חומר ביטחוני ספציפי הוא מקבל תשובה.

אופיר פינס-פז: כמה קיבלו אישורים בשנת 2007?

אבי לקח: מאז ההקלה שנעשתה באוגוסט 2005, למזרח ירושלים, הוגשו כ-1600 בקשות.

אבי לקח: הם נמצאים בתוך תהליך בדיקה.

אבי לקח: מדובר בגברים מעל גיל 35 ונשים מעל גיל 25 והם מעל הקריטריונים המחמירים.

אבי לקח: חלק מהם אושרו וחלק מהם סורבו וחלק נמצאים בהליכי בדיקה.

אבי לקח: בערך כשליש אושרו וחלק נמצאים בתהליך של בדיקה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת כמה אושרו?

אבי לקח: אני אבדוק ואמסור לך.

יעקב מרגי: זה גם חסוי.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבקשים את הנתון הזה במהלך הישיבה.

יעקב מרגי: תלך לחדרי הלידה בישראל ותראה כמה ילדים נולדו לאותם זוגות, ואף אחד לא אושר.

יעקב מרגי: תראה כמה ילדים נולדו לזוגות משכם, קלקיליה בבתי החולים בארץ, ואף אחד מהם לא אושר.

אפי איתם: מה רע בזה?

יעקב מרגי: זה ביזיון של הממשלה.

יעקב מרגי: זה לא צריך להיות בהוראת שעה.

יעקב מרגי: זה צריך להיות חוק קבוע ונתקן אותו כשהמצב ישתפר.

יעקב מרגי: לא כל שנה הביזיון הזה.

יעקב מרגי: יושבים לנו כאן אנשים יפי נפש ומרצים לנו על זכויות האזרח.

קריאה: מה אתה מתרגז?

יעקב מרגי: אני לא יכול לשמוע אנשים יפי נפש.

יעקב מרגי: כל אחד והתכונה שלו, מה לעשות?

יעקב מרגי: אם מישהו מהמשפחה שלה היה זרוק באוטובוס, היא היתה מרגישה אחרת.

אברהים צרצור: אלפים נהרגים ונפצעים.

יואל חסון: חבר הכנסת מרגי, אתה מתרגז?

יואל חסון: יושב פה חבר כנסת שלפני יומיים קרא לג'יהאד של העולם האסלאמי לכבוש את ירושלים.

אברהים צרצור: זה שקר וכזב, אין בו שום אחיזה במציאות.

אופיר פינס-פז: בשביל מה ההתלהמות הזאת?

אופיר פינס-פז: את מה היא מקדמת?

ישראל כץ: החכמה היא לעמוד מאחורי הדברים.

ישראל כץ: גם בתחילת הקדנציה אמרת דברים והכחשת אותם.

אברהים צרצור: אני עומד מאחורי כל הדברים שאמרתי, אבל לא מאחורי הסילופים.

דוד אזולאי: אני רוצה לשאול את נציג משרד הפנים.

דוד אזולאי: כמה זמן לוקח לקבל תשובה לאותם אנשים שהגישו בקשות והם לא באותן קבוצות שנמצאות בחוק, מאז שהם מגישים את הבקשה?

אבי לקח: תשובה מיידית לגבי קבלת המסמכים, תוך שבועיים.

אבי לקח: אנחנו מחויבים לתת תשובה והחלטה בתוך חצי שנה.

אבי לקח: אנחנו עומדים בנתונים האלה.

אבי לקח: בהתחלה היה קצת לחץ עכשיו אנחנו עומדים בנתונים האלה.

שלמה אבינרי: שאלה לחסוי ולגלוי ולנציגי השב"כ.

שלמה אבינרי: נאמר שמתוך 272 פיגועי התאבדות, ב-14% היו מעורבים מאוחמ"שים.

שלמה אבינרי: זה עושה רושם כאילו ב-14% מהפיגועים היו מעורבים מאוחמשים.

שלמה אבינרי: שאלתי היא: ב-272 מפיגועי ההתאבדות, כמה אנשים היו מעורבים?

שלמה אבינרי: וכמה מסך הכל מהאנשים האלה שייכים לקטגוריה הזאת?

שלמה אבינרי: זה משהו אחר לגמרי.

חסוי: אין לנו כאן נתונים.

חסוי: הבאנו כמות נכבדה של נתונים שהם אולי קרובים לשאלתך.

חסוי: ראשית, בשנת 2006 יש עליה דרמטית מאוד במעורבות בפיגועים של אנשים שקיבלו איחוד משפחות.

חסוי: 40% אחוז מכלל ערביי ישראל שהיו מעורבים בפיגועים ב-2006 היו כאלה שקיבלו אחמש.

חסוי: אגב, המאוחמשים מעורבים בעיקר בפיגועי התאבדות שהם חצי פרומיל, 0.51% מכלל הפיגועים, כאשר כמות ההרוגים וכמות הפצועים מפיגועי התאבדות זה 50%.

חסוי: כלומר, חצי פרומיל של פיגועים גורמים לנו ל-50% אחוז מההרוגים והפצועים.

חסוי: ערביי ישראל מעורבים בפיגועי ההתאבדות הקשים האלה בתור מסיעים כמחדירים; כאלה שמצביעים על מקום הפיגוע, איפה נמצאים הכי הרבה אנשים; איפה יש מקומות שלא מסתובבים ערביי ישראל אלא רק יהודים; באיזה אוטובוסים לא נוסעים ערביי ישראל אלא רק יהודים, כדי לעלות לאוטובוסים ולהרוג רק יהודים; באיזה קניונים יש קבוצה של יהודים יותר מאשר ערבים.

אברהים צרצור: סיפור אלף לילה ולילה, באמת.

חסוי: אני מביא פה מודיעין.

חסוי: אם הוועדה תעשה ישיבה סגורה, אני אביא נתונים יותר מפחידים.

חסוי: לסיום, לציבור יש אילוזיה שכביכול גובה הלהבות ירד.

חסוי: הבאתי גרף של כמות ההתראות.

חסוי: התחלנו אותו בינואר 2006 והוא עמד על 48.

חסוי: כשנחטף גלעד שליט עמדנו על 92.

חסוי: כרגע אנחנו עומדים על 61.

חסוי: כמות הלהבות לא ירדה.

חסוי: זה שיש סיכול טרור ויש פחות הרוגים זה בזכות הסיכול של השב"כ, צבא ומשטרה ובזכות גדר ההפרדה.

יעקב מרגי: למה אתם מסכלים פיגועים?

יעקב מרגי: זה לא הומאני, זה פוגע בזכויות.

חסוי: גדר ההפרדה מגדילה לאין שיעור את האטרקטיביות של אלה שנושאים תעודת זהות ישראלית כדי להחדיר מתאבדים ומחבלים לישראל.

חסוי: נתון נוסף שמראה שגובה הלהבות לא ירד הוא, שכמות הפיגועים שסיכלנו על הסף, כלומר שתפסנו אנשים לפני שהם לחצו על הכפתור, לא ירדה.

חסוי: ב-2005 היו 56 פיגועים כאלה וב-2006 היו 55 פיגועים כאלה.

חסוי: לכן אני אומר שהמצב הביטחוני היום הוא אותו דבר בדיוק.

חסוי: האטרקטיביות של נושאי תעודות זהות ישראלית עלתה לאין שיעור.

חסוי: נתון שאתם לא הכרתם, מעורבות של מאוחמשים מתוך ערביי ישראל עלתה לאין שיעור, מ-12% ל-40%.

שלמה אבינרי: ברשות היושב ראש אני מבקש לציין שלא קיבלתי תשובה לשאלה שלי.

חסוי: אני אכין את התשובה ואביא אותה.

אופיר פינס-פז: אני פותח את הדיון להתייחסויות.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר מה יהיה המתווה.

אופיר פינס-פז: מבחינתי, כיושב ראש הוועדה, ישנם שני נושאים שהם על סדר היום.

אופיר פינס-פז: האחד, התייחסות להצעת היועצת המשפטית של הוועדה בנוגע למסלול הפרטני.

אופיר פינס-פז: שניים, לגבי נושא הוועדה ההומניטארית שהציעה הממשלה, אמרתי שאני רוצה לשמוע דברים יותר מסודרים כדי לדעת שההומניטארי זה לא סתם אמירה בעלמה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מאבי לקח, לא נוכל להתקדם מבלי שנדע את הנתונים.

אופיר פינס-פז: הכנסת צריכה לקבל נתונים מהממשלה.

אופיר פינס-פז: יש נתונים שאסור לקבל, אז יש צנזורה.

אופיר פינס-פז: בעיקרון הכנסת צריכה לקבל נתונים ואתם צריכים להיות מצוידים עם הנתונים.

משה גפני: אין דבר כזה שלא נקבל נתונים.

משה גפני: בעבר כשהיה דיון בנושא הזה קיבלנו בישיבה סגורה נתונים מהשב"כ.

אופיר פינס-פז: אני לא מדבר על שירות הביטחון הכללי.

אופיר פינס-פז: אני מדבר על מנהל האוכלוסין.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דוד אזולאי שאל שאלה וגם פרופסור אבינרי שאל שאלה.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שמשרד הפנים יבוא לדיון שעליו הוא יודע שבוע מראש, בלי שהנתונים יהיו בידיו.

יוכי גנסין: זאת שאלה שנשאלה רק עכשיו.

אופיר פינס-פז: לא משנה, זאת שאלה אלמנטארית.

אופיר פינס-פז: יכולתם לצפות שתישאלו כמה אנשים קיבלו ב-2006, על בסיס ההיתר, מעבר לגיל 35.

אופיר פינס-פז: לא צריך להביא בשביל זה מגדת עתידות כדי לדעת שאחד מאיתנו ישאל את השאלה.

יעקב מרגי: אני לא מבין מה זה רלוונטי לדיון.

אופיר פינס-פז: זה רלוונטי מאוד לדיון כי אני רוצה לדעת אם המכניזם שהם מציעים עכשיו יהיה על הנייר או שהוא אמיתי.

יעקב מרגי: המכניזם היחיד שצריך לעניין אותי הוא בכמה אני אהיה פחות מאויים.

יעקב מרגי: זה מה שמעניין אותי.

אופיר פינס-פז: אני מבין.

אופיר פינס-פז: תאמין לי שאין פה אחד בחדר שלא הבין מה מעניין אותך.

אופיר פינס-פז: אתה יודע?

אופיר פינס-פז: יש אנשים שמעניינים אותם עוד כמה דברים.

יעקב מרגי: לא איכפת לי אם אף אחמש לא ייכנס אם זה ימנע פיגועים.

יעקב מרגי: רציתי לדעת אם הפרופסור הזמין לוועדה שלו משפחות נפגעות פעולות איבה או נכי פעולות איבה או כאלה שנכתב על המצבה שלהם "נפגע בגלל יפי נפש שיש במדינה" או "נהרג בגלל יפי נפש שיש במדינה".

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת חנין בבקשה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נעשה סבב של חברי כנסת וארגונים.

אופיר פינס-פז: אני אגביל את רשות הדיבור ל-4 דקות לכל חבר כי אחרת אנחנו לא נסיים.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני אפעל לפי הנחייתך שאנחנו לא נמצאים כרגע בשלב הדיון הכללי בהצעת החוק.

דב חנין: אני סומך על הזיכרון הארגוני של הוועדה הזאת כי היו פה דיונים קשים ורציניים בחוק הזה.

דב חנין: התייחסתי לחוק בהרחבה וכל מה שאמרתי אני עומד עליו לחלוטין ביחס לדיון הנוכחי.

דב חנין: אדוני, למעשה יש בפנינו היום 3 קונספציות שונות, ובמצב הקיים הוועדה לא בשלה להחליט.

דב חנין: אני חושב שזאת תהיה טעות, מבחינתה של הוועדה, עם כל הרצון שלך אדוני - - -

אופיר פינס-פז: אני רוצה לעצור אותך פה וזה לא יעזור לך.

אופיר פינס-פז: אם הוועדה לא תחליט, מחר שר הפנים מעלה בכנסת צו הארכה את הוראת השעה כפי שנוסחה, ללא ההקלות בכלל, בלי המסלול שמשרד הפנים מציע ובלי שום דבר.

אופיר פינס-פז: אני מציע לחשוב מה עדיף על מה.

אופיר פינס-פז: אין ספק שאם זה עולה במליאה, זה יעבור בכנסת ברוב גדול, כפי שזה עבר בעבר.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לקחת בחשבון את הדברים האלה.

דב חנין: אדוני היושב ראש, למרות הדברים האלה אני חושב שהוועדה איננה יכולה לקבל היום החלטה רצינית.

דב חנין: יש לנו 3 קונספציות שונות של התייחסות.

דב חנין: עם כל הויכוח שיש לי עם דבריו של פרופסור אבינרי, אני חושב שראוי שניתן להן משקל אמיתי כי בכל זאת הושקעה כאן עבודה ונעשה פה דיון.

דב חנין: אנחנו עכשיו יכולים לנפנף את כל הדיון הצידה ולהגיד שאנחנו ממשיכים בדרך שלנו כי פשוט הזמן דוחק.

דב חנין: הקונספציה האחת היא של משרד המשפטים.

דב חנין: זאת קונספציה מרחיקת לכת, דרקונית, חסרת תקדים מבחינת המשפט הבינלאומי, גדושה באבסורדים ותוביל לתוצאות קשות מאוד ובלתי צפויות.

דב חנין: לחלק מהדברים התייחסתי בדיונים הקודמים.

דב חנין: מדובר פה על תושבי האזור.

דב חנין: אני לא יודע אם מייצגי המתנחלים ערים למשמעויות שיש להצעה הזאת לגבי המתנחלים.

דב חנין: ההצעה גם נוסחה לא טוב מבחינה משפטית.

דב חנין: אי אפשר לאשר אותה.

דב חנין: היא עקרונית רעה, היא מעשית רעה ומנוסחת לא טוב.

דב חנין: לגבי תיקוני המחלקה המשפטית.

דב חנין: אני רוצה לומר שבאמת המחלקה המשפטית מתגלה שוב כקבוצה של אנשים עם הרבה כשרון ויכולת, אבל כנראה שיש דברים שהם כל כך גרועים שאי אפשר לשפר אותם.

דב חנין: יחד עם זאת, אני חושב שהתיקונים והשיפורים שהציעה המחלקה המשפטית לעשות רחוקים מאוד, אדוני חבר הכנסת איתם, ממה שצריך להיות.

דב חנין: נכון שזה רחוק מאוד מעמדותי הפוליטיות ולכן אני מציע גם את זה לא לקבל כי אני לא מסתפק בזה.

דב חנין: יש שורה של הסתייגויות שהגשנו.

דב חנין: אם נגיע לזה, אני אבקש להגן עליהם.

אופיר פינס-פז: זה הזמן לנמק אותן, לא תקבל הזדמנות אחרת.

דב חנין: בסדר, אז אני אנמק אותן.

דב חנין: לעניין הצעתו של פרופסור אבינרי, אני לא אתייחס כי ממילא הוועדה לא מתכוונת להתייחס לזה.

דב חנין: אנחנו הצענו כמה הסתייגויות שהן מאוד מינימאליות.

אופיר פינס-פז: אחד, לבטל את הוראת השעה - - -

דב חנין: ממש לא.

דב חנין: אנחנו מציעים לקבוע בהוראת השעה מצבים שבהם טעמים הומניטאריים דורשים מתן היתר ובמצבים כאלה לתת היתר.

דב חנין: זה הרציונל המרכזי של ההסתייגויות שאנחנו הגשנו.

דב חנין: זאת אומרת, במקום המנגנון המשונה, שבו שר המשפטים בהתלהבות קושר את ידיו ואת רגליו ואומר שבמצבים מסוימים החוק יאסור עליו.

דב חנין: אולי זה יהיה המקרה הכי ראוי בעולם, אבל פשוט החוק יאסור עליו להתחשב באנשים ולתת להם את מה שהם מבקשים.

דב חנין: אנחנו מציעים מצב הפוך.

דב חנין: אנחנו מציעים שהוראת השעה תגדיר את המצבים ההומניטאריים שבהם שר הפנים ייתן היתר.

אופיר פינס-פז: זה מה שביקשתי.

דב חנין: נכון, ולכן אני מבקש להצביע על זה.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא נצביע בלי זה, אני רוצה שיהיה ברור.

דב חנין: הדבר השני שביקשנו זה להוריד את הנושא של המכסות.

דב חנין: הנושא של המכסות מנוגד, לדעתנו, לרציונל של הוראת השעה.

דב חנין: אנחנו ביקשנו לבטל את סעיף 3ד' לחוק העיקרי שמטיל אחריות משפחתית על מבקשי רישיון.

דב חנין: אנחנו חושבים שזה רעיון לא נכון ואין לא בסיס משפטי.

יוכי גנסין: זה אושר בפסק הדין.

דב חנין: אני אומר את דעתי.

דב חנין: הרעיון הוא פשוט - איש בחטאו יומת.

דב חנין: זה שיש לו קרוב משפחה בן דוד מרמה חמישית שעשה משהו לא בסדר, אז הדוד מרמה חמישית שיישא באחריות.

אופיר פינס-פז: מדובר על רמה ראשונה, זה קיים בפועל.

דב חנין: אני רוצה להשלים את דבריי לעניין ההסתייגויות.

דב חנין: אנחנו חושבים שהחוק הזה, שהוא חוק מאוד קשה ומרחיק לכת, בוודאי לא צריך לחול רטרואקטיבית.

דב חנין: יש הרבה בקשות בקנה ואנחנו לא חושבים שכל הוראת השעה בכללותה צריכה לחול עליהם.

דב חנין: אנחנו מציעים שבהוראת השעה ייקבע, שכל הוראת השעה, לא רק התיקון, יחול לגבי מצבים שיידונו בעתיד ובקשות שיוגשו בעתיד.

דב חנין: אני פונה לכל חברי הוועדה ואני אומר לכם במלוא האחריות.

דב חנין: אני יודע שאנחנו עוסקים בשאלה טעונה ורגשית.

דב חנין: דווקא משום כך, בשאלות כאלה החיפזון הוא מהשטן.

דב חנין: אני חושב שראוי לייצר פה פיתרון הגון ונכון.

דב חנין: כמו שאמר חבר הכנסת מרגי, ובנקודה הזאת אני מסכים איתו, שזה יחזיק מעמד גם לעוד 5 שנים ולא לייצר טלאי על טלאי שכל פעם נתבייש במה שאנחנו בעצמנו עשינו.

דב חנין: אנחנו מדברים פה על חיים של מאות רבות, אם לא אלפי אנשים, שהמשפחות שלהם קרועות.

דב חנין: אני מכיר את המשפחות האלה ואין שום סיבה להתעלל בהן בצורה כזאת.

דב חנין: זה בידינו היום.

אופיר פינס-פז: מייק בלס לגבי בקשתי לפירוט ועדת ההיתרים, מה יהיה הרכבה וסמכויותיה.

מייק בלס: אנחנו בודקים עכשיו את הנושא הזה ואחר כך נבוא עם תשובה.

יותם בן הילל: אני מתייחס קודם כל להצעה של היועצת המשפטית של הוועדה.

יותם בן הילל: מבורך העניין שחוזרים לבדיקות אינדיבידואליות ולא שוללים על בסיס קולקטיבי כל בקשה.

יותם בן הילל: אבל, יש הרבה נקודות בתוך ההצעה עצמה שבעצם פוגעות לחלוטין בדבר הטוב שבה.

יותם בן הילל: קודם כל יש שוב התעלמות מהעניין של הילדים.

יותם בן הילל: זאת אומרת, אם אפשר לתת גם מעמד של קבע בגילאים 18-35 מדוע אי אפשר לתת גם לילדים בגילאים 14 עד 18?

יותם בן הילל: הם צריכים להיות פה בהיתרים שלא מקנים שום זכויות סוציאליות.

יותם בן הילל: זאת נראית לי התעלמות בהיסח הדעת, אז אני מעלה את הנקודה הזאת שראוי לתקן אותה.

מירי פרנקל-שור: זה לא היה בהיסח הדעת.

מירי פרנקל-שור: הנושא של הזכויות הסוציאליות חשבנו עליו אבל לדעתנו אין לכלול את זה בחוק הנוכחי.

מירי פרנקל-שור: זאת לא פעם ראשונה שעולה נושא הזכויות הסוציאליות לגבי הילדים בגילאי 14-18, בניגוד לילדים בגיל נמוך יותר, אבל אנחנו חושבים שיש מקום להסדיר את זה, אבל לא בהצעת החוק הנוכחית.

יותם בן הילל: אני רק אומר שהשוני הוא שבגילאים של 18 עד 35 אפשר לתת מעמד של קבע.

מירי פרנקל: אם הצעתנו תתקבל ניתן את דעתנו.

יותם בן הילל: אז למה לילדים לא?

יותם בן הילל: גם פה יש התעלמות לפחות מעמדת שופטת אחת משופטי הרוב.

יותם בן הילל: השופטת מאור אמרה שצריך להעלות את הגיל של הילדים.

יותם בן הילל: נקודה נוספת.

יותם בן הילל: שוב יש התייחסות לשוהים הבלתי חוקים שהם לא יוכלו בכלל להגיש בקשה למעמד בישראל.

יותם בן הילל: זאת הצעה שעלתה פה לפני כמה חודשים ובגלל התנגדות גורפת מקיר לקיר של הוועדה הזאת, היא הושמה בצד.

יותם בן הילל: אני מתייחס להצעה של תיקון חוק הכניסה לישראל ששוהים בלתי חוקיים בכלל לא יוכלו להגיש בקשה לקבלת מעמד בישראל לפני שהם יוצאים לתקופת צינון בחו"ל.

יותם בן הילל: הייתי בדיון הזה והיתה פה התנגדות של כל חברי הוועדה.

יותם בן הילל: אני לא מבין למה להכניס את זה בדלת האחורית בלי שום הכנה מוקדמת.

אופיר פינס-פז: אם אני מבין נכון, אתה גם לא מתלהב מהצעת היועצת המשפטית של הוועדה.

יותם בן הלל: לא.

יותם בן הלל: המשפט הראשון שאמרתי הוא שמבורך העניין של ההתייחסות - - -

אופיר פינס-פז: אני מדבר על השורה התחתונה.

יותם בן הלל: בסך הכל, עם כל ההסתייגויות, זה לא ישאיר כלום.

יותם בן הלל: זה בוודאי לא יעלה את מספר האנשים שיוכלו לקבל מעמד בישראל.

אופיר פינס-פז: אני מניח שאתה מתנגד ליתר?

אופיר פינס-פז: אני מתכוון להוראת השעה.

יותם בן הלל: בוודאי.

יצחק אהרונוביץ': אני אנסה להיות תמציתי כי כבר קיימנו מספר דיונים.

יצחק אהרונוביץ': בפגישה הקודמת שמענו גם את פרופסור רובינשטיין.

יצחק אהרונוביץ': הדברים, לטעמי, הם דיי מבושלים עם ההשלמות שצריך לבצע.

יצחק אהרונוביץ': אדוני היושב ראש, ביקשת את הגדרת הצעדים ההומניטאריים שבסמכות ואני בעד.

יצחק אהרונוביץ': צריך להשלים את החבילה הזאת, מה בסמכות של שר הפנים.

יצחק אהרונוביץ': אני בעד החבילה הזאת וצריך להגדיר את זה בצורה מדויקת יותר.

יצחק אהרונוביץ': אבל הנתונים נמצאים במדינת ישראל ולא במדינה אחרת.

יצחק אהרונוביץ': הנתונים, כפי שהוצגו היום על ידי השב"כ – ואין נתונים אחרים ומי שמציג נתונים אחרים שיציג אותם על השולחן פה.

יצחק אהרונוביץ': הנתונים שהוצגו פה הם הנתונים הנכונים ומי שלא יתמודד עם האנשים האלה, זאת הבעיה.

יצחק אהרונוביץ': צריך להגיד את זה בצורה ברורה מעבר לצד ההומאני.

יצחק אהרונוביץ': אני מסכים שיש פה בעיה הומאנית אבל אם 40% מכלל ערביי ישראל היו מעורבים בטרור היו אחמשים אלה נתונים שזועקים ואומרים שצריך לעצור ולעשות מעשה.

יצחק אהרונוביץ': אני רוצה לומר שצריך לאמץ את ההחלטה הממשלתית עם ההשלמות שביקשת.

יצחק אהרונוביץ': לפחות יהיה לנו פיתרון לשנתיים הקרובות.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך, אנחנו מברכים אותך ומאחלים לך בהצלחה.

שרון וייס: אני מהאגודה לזכויות האזרח.

שרון וייס: ראשית, אני רוצה להזכיר שלא מדובר ביוזמת הממשלה.

שרון וייס: יש הנחיה של שופטי בג"צ.

שרון וייס: אמנם העתירה נדחתה אבל לשון המאזניים היה השופט לוי שאמנם דחה את העתירה אבל אמר שהחוק לא יכול לעמוד מעבר ל-9 חודשים.

שרון וייס: אנחנו עברנו את ה-9 חודשים ולכן אין ברירה אלא לתקן.

אופיר פינס-פז: אולי תאירי את עיננו מה היו ההמלצות של הבג"צ, שמן הראוי היה שהממשלה תשמע ותגיב.

שרון וייס: אכן דובר על מנגנון פרטני של חריגים.

שרון וייס: אין מחלוקת לגבי הסיכון הביטחוני הקיים במדינת ישראל.

שרון וייס: אנחנו לא חולקים ולא מתכוונים לחלוק על השב"כ.

שרון וייס: צריך להבין שצריך לאזן.

שרון וייס: אי אפשר לקבוע כלל גורף גזעני על בסיס אתני, וזה כרגע המצב של החוק.

שרון וייס: יושב הראש הסב את תשומת הלב לעניין של המספרים.

שרון וייס: לא יכול להיות שבמשך 5 שנים אנחנו מקבלים כותרות מאוד מפחידות לגבי המצב שעלול להיות.

שרון וייס: אבל ככל שירדנו לרמת הפרטים וקיבלנו מספרים – אני רוצה להזכיר שבפני הוועדה הזאת היה נתון שנשים בגילאי 18 עד 35 מעורבות בפיגועים.

שרון וייס: היתה מעורבות רק של אישה אחת שבעטיה נכנס כל הכלל הגורף הזה, לכן ההתעקשות על מספרים.

שרון וייס: צריך להבין בדיוק מה קרה מאז ההקלות.

שרון וייס: אמנם, החוק מנסה, בכותרתו לפחות, לתת ועדה הומניטארית.

שרון וייס: הבעיה היא שאם מסתכלים לגופו של עניין, מה ההסדר מוצע, הוועדה ההומניטארית הזאת, מבחינתנו, היא ריקה מתוכן.

שרון וייס: קודם כל, מראש מחריגים מצב של בן זוג וילדים.

שרון וייס: כלומר, אפשר על פי החוק, להמשיך לקרוע ילדים מהוריהם, וזה מה שקורה בפועל כי זה לא נחשב טעם הומניטארי.

שרון וייס: נשאלת השאלה, מה כן נחשב לטעם הומניטארי?

שרון וייס: דבר שני, החוק קובע מכסות.

שרון וייס: אם זה טעם הומניטארי, אז למה לקבוע מכסות?

שרון וייס: או שזה כן או שזה לא.

שרון וייס: יש פה סתירה, שמטרתה לעקר את החוק.

שרון וייס: לעניין הערתו של פרופסור אבינר לגבי מצב מלחמה.

שרון וייס: יש פה דיסוננס.

שרון וייס: המדינה מאוד אמביוולנטית.

שרון וייס: רוצה – טוענת שמדובר במצב מלחמה, לא רוצה, נותנת היתר עבודה.

שרון וייס: אם אכן יש בעיה אז צריך להיות קונסיסטנטים.

שרון וייס: אם נותנים היתרי עבודה סימן שהסיבה היא אחרת.

שרון וייס: נותנים היתר עבודה אבל כשמדובר באיחוד בני זוג, זה כבר לא.

שרון וייס: אם יש טעם אחר, שימו אותו על השולחן.

שרון וייס: אם הטעם הוא ביטחוני תהיו עקביים.

שרון וייס: לעניין שדרוג המעמד.

שרון וייס: החוק הזה לא מאפשר לשדרג מעמד.

שרון וייס: מי שכבר נמצא בהליך ההתאזרחות המדורג לא יכול לשדרג את מעמדו.

שרון וייס: אם יש סיכון ביטחוני לאדם ספציפי, לא צריך לתת לו היתר בכלל.

שרון וייס: אם הוא כבר נמצא במערכת, מה המניעה לשדרג?

שרון וייס: המניעה היא זכויות סוציאליות.

שרון וייס: זאת פגיעה בזכויות ברמה מאוד בסיסית.

שרון וייס: אנחנו העברנו את הערותינו לתזכיר הצעת החוק.

שרון וייס: סעיף 5(2) להצעת החוק מרחיב את חזקת החמולה.

שרון וייס: יש הגדרה לסיכון ביטחוני ועשו פה בעצם "אבות אכלו בוסר ושיני בנים תקהנה".

שרון וייס: הרחיבו את המעגל.

שרון וייס: גם אדם נשוי ואחיו ובנו.

שרון וייס: ברגע שיש מסוכנות לאדם גם מדרגה שניה זה מחתים את כל המשפחה.

שרון וייס: סעיף 5(2) מרחיב את המעגל הזה.

שרון וייס: היושב ראש הציע להתייעץ עם מנהיגי העדה הדרוזית, אותו דבר אפשר לומר על הקבוצה המזרח ירושלמית.

אופיר פינס-פז: זה סעיף חדש וזה סעיף ידוע.

אברהים צרצור: אני עדיין מאמין שאין מקום לחוק הזה בחברה שמתיימרת להיות הומנית ואנושית.

אברהים צרצור: זה לא עומד בשום פנים ואופן בסתירה עם זכותה של כל מדינה להגן על עצמה בדרך שהיא מוצאת לנכון.

אברהים צרצור: בנוסף למה שאמרו קודמיי, במיוחד חבר הכנסת חנין, שייצג אותי נאמנה בכל ההסתייגויות שהוא הגיש, אני מזכיר לכולם ששישה שופטי בג"צ שדנו בעתירה שהוגשה ביוני 2006, סברו שהחוק הזה הוא בלתי חוקי בעליל, הוא איננו חוקתי בשום פנים ואופן.

אברהים צרצור: דהיינו, הם דורשים שינויים מהותיים אם לא לבטל את החוק כליל.

אברהים צרצור: אני אתמקד בשתי נקודות.

אברהים צרצור: אם החוק הזה יאושר, הוא לא יחול רטרואקטיבי.

אברהים צרצור: דהיינו, כל הבקשות שנמצאות בצנרת היום יידונו לפי השיטה שהיתה קודם.

אברהים צרצור: אני אומר שבלי החוק הזה יש לשר הפנים זכות להתייעץ עם כן הגורמים הרלוונטיים כולל השב"כ, והוא יכול, לפי החוק הקיים, גם לקבל ולא לאשר בקשות של אלה שלעניות דעתו נמצאו נגועים במה שנקרא טרור.

אברהים צרצור: הנקודה האחרונה שאני מבקש לתקן.

אברהים צרצור: ועדת ההיתרים, שהיא אחד מהסעיפים שהחוק מתייחס אליהם, צריכה לכלול אנשים ונציגים של ארגוני זכויות האדם, יפי הנפש, כפי שהוגדרו.

אברהים צרצור: הם צריכים להיות שם ולהביע את דעתם ולהשליך את האור שיכול להוסיף משקל סגולי להחלטה שתהיה בסופו של התהליך.

משה גפני: אני נאלץ לחלוק על חבריי הטובים, חברי הכנסת מרגי וחנין.

משה גפני: אני סבור שאסור שזה יהיה חוק קבוע.

משה גפני: אני מתנגד לחוק קבוע בעניין הזה מפני שאני מתפלל ליום שבו "לא ישא גוי אל גוי חרב ולא ילמדו עוד מלחמה".

משה גפני: ברעיון אני נגד החוק הזה.

אופיר פינס-פז: אם החוק הזה לא יהיה בהוראת שעה אין לו סיכוי בעולם לעבור בג"צ.

משה גפני: אני אומר את דעתי.

משה גפני: אני מתנגד לרעיון של הצעת חוק קבועה מכיוון שהחוק הזה הוא חוק לא ראוי, אסור שהוא יהיה באופן קבוע, הוא חייב להיות בהוראת שעה.

משה גפני: הרעיון של החוק הזה פוגע בזכויות אזרח באופן הכי חמור.

משה גפני: הגיע לפה אבי דיכטר כראש השב"כ והוועדה דנה בעניין.

משה גפני: אני נתקל בחוק הזה בהתלבטות בלתי רגילה בין שני עקרונות שהם חשובים וקריטיים ביהדות, שלא לדבר על הנושא האוניברסאלי.

משה גפני: ביהדות, הנושא של שמירה על חיי אדם וזכויות אזרח וזכויות אדם, מבחינתי היא קריטית.

משה גפני: לכן ההתלבטות הזאת בין שמירה על חיי אדם וזכויות אזרח ואי פגיעה בנישואים היא מבחינתי קריטית.

משה גפני: כפי שבמחלה אני מקבל את עמדתו של הרופא המוסמך, כך אני מקבל את עמדתו של השירות הביטחוני הכללי שאומר שכדי לסכל פיגועים אני חייב את החוק הזה.

משה גפני: אני לא מקבל את הרעיון, אבל אני מקבל את הוראת השעה.

משה גפני: אני לא נכנס לפרטים אבל אני רוצה להעיר הערה לגבי דבריה של הגברת שרון וייס.

משה גפני: אני מקבל את כל הדברים שאמרת, לו היינו בשווייץ.

יעקב מרגי: למה אתה בורח עד שוויץ, תיקח למשל את מרוקו.

משה גפני: תיראי, אמרת דבר שהוא הגיוני ונכון.

משה גפני: אמרת שלא יכול להיות מצב של הקלה הומניטארית עם מכסה.

משה גפני: זה נכון, אבל אני אומר - - -

אופיר פינס-פז: מכסה זה הגירה, ואני אומר לכם, אתם שומטים את הקרקע מתחת לטיעון הביטחוני.

משה גפני: אני אומר לך, לו אני ייצגתי את שירות הביטחון הכללי הייתי משיב לך שהנושא ההומניטארי הוא סיכון.

משה גפני: אבל, מכיוון שאנחנו מחפשים להקל בהומניטאריות, אנחנו נותנים הקלות על מקרים הומניטאריים.

משה גפני: אבל יש מכסה שאנחנו יכולים לקחת על עצמנו את הסיכון.

משה גפני: לדעתי זאת העמדה שלהם.

משה גפני: אני לא יודע מה יגיד בית המשפט העליון, זה גם לא רלוונטי מבחינתי מכיוון שבשיקולים בין הפיגועים הנוראים האלה, שכמעט אין את זה במקומות אחרים בעולם, שאנשים חפים מפשע נהרגים, שירות הביטחון צריך לשקול את הדברים האלה.

משה גפני: אני מבין את העמדה שלכם.

משה גפני: אני גם מקבל אותה.

משה גפני: לכן אני חולק על מרגי וחנין.

משה גפני: אני לא מסכים שזה יהיה חוק קבוע.

משה גפני: זה כתם על ספר החוקים של מדינת ישראל.

משה גפני: אבל הוראת השעה אומרת שאנחנו נמצאים במצב ביטחוני קשה, ואני מקבל את עמדתם של שירות הביטחון הכללי, גם אם הם שוגים.

משה גפני: הם מופקדים על העניין הזה.

משה גפני: איך אני אצביע, זאת כבר שאלה אחרת.

רעות מיכאלי: אני מהמרכז לפלורליזם היהודי.

רעות מיכאלי: אני לא אחזור על דברים שכבר נאמרו ואני מבקשת להתייחס לשלוש נקודות.

רעות מיכאלי: נקודה אחת מתייחסת להצעת החוק שהונחה על ידי היועצת המשפטית של הוועדה.

רעות מיכאלי: אני מבקשת להתייחס לסעיף שמקים את החזקה.

רעות מיכאלי: הצעת החוק קובעת חזקת מסוכנות לכל מי שמבקש איחוד משפחות.

רעות מיכאלי: נשאלת השאלה, איך אתה מוכיח שאין לך אחות, מכיוון שבידך רק מסמכים שמעידים על חבריך וקרובי משפחתך מול עמדת שירותי הביטחון, ברור שיקשה מאוד, כמעט על כל מבקשי הבקשות, להוכיח שהם לא מסוכנים, אם הנטל עליהם.

רעות מיכאלי: שתי נקודות שמתייחסות לעובדות.

רעות מיכאלי: קיבלנו קודם נתונים שמתייחסים למזרח ירושלים.

רעות מיכאלי: חשוב לציין שמדובר בנתונים שמתייחסים למזרח ירושלים בלבד.

רעות מיכאלי: לא קיבלנו נתונים שמתייחסים לכל הארץ.

רעות מיכאלי: גם משרד הפנים עצמו, אמר שיש אבחנה ברורה בין הנתונים וההתפלגות במזרח ירושלים ובין מה שקורה בשאר הארץ.

רעות מיכאלי: כנראה שיש לזה רלוונטיות מאוד גבוהה לרלוונטיות הזאת והיינו שמחים לקבל את הנתונים.

רעות מיכאלי: בחוק הזה מדובר בהרחבה של התחולה גם על מדינת ערב.

רעות מיכאלי: היינו שמחים לשמוע את ההנמקה של שירותי הביטחון.

אופיר פינס-פז: למדינות אויב ולמדינות ערב את צריכה הנמקה?

אופיר פינס-פז: אני מבין שמדובר בסוריה, לבנון, עיראק, איראן.

רעות מיכאלי: זה לא מובן מאליו.

רעות מיכאלי: למעשה כן אופשר איחוד משפחות עם אנשים מהמדינות הללו.

רעות מיכאלי: השינוי הזה דורש תשובה.

רעות מיכאלי: מה נשתנה בשנה האחרונה שצריך לצמצם?

חסוי: אדוני היושב ראש, אני יכול לנמק את זה בישיבה סגורה.

ישראל כץ: אני רוצה להביא לתשומת לב הוועדה שני חוקים שאני יזמתי.

ישראל כץ: נדמה לי שבאחד מהם היית יושב ראש ועדת החוקה.

ישראל כץ: אלה חוקים של הכנסת.

ישראל כץ: בהערה שהערתי קודם התייחסתי לאפשרות הריאלית של להתייחס לכוונת החותם ולא לכוונת המציע.

ישראל כץ: חוק אחד שקיים כאן הוא סעיף 7א' המתוקן לחוק יסוד הכנסת.

ישראל כץ: אחד הדברים שכתוב בסעיף ג' להצהרת חברי הכנסת: "הצהרה לעניין פעילות בניגוד לעקרונות סעיף 7א' לחוק יסוד הכנסת: אני מתחייב לשמור אמונים למדינת ישאל ולהימנע מלפעול בניגוד לעקרונות סעיף 7א' לחוק יסוד הכנסת".

ישראל כץ: כל חבר כנסת חותם על זה בטופס המועמדות.

ישראל כץ: סעיף 7א' אומר: "רשימת מועמדים לא תשתתף בבחירות לכנסת, ולא יהיה אדם מועמד בבחירות לכנסת אם יש במטרותיה ובמעשיה של הרשימה או במעשיו של האדם, לפי העניין, במפורש או במשתמע אחד מאלה: שלילת קיומה של מדינת ישראל כמדינה יהודית ודמוקרטית", כבר הפלתי חלק מחברי הכנסת כאן, "הסתה לגזענות, ותמיכה במאבק מזויין של מדינת אוייב או של ארגון טרור נגד מדינת ישראל".

ישראל כץ: על זה חתמו חברי כנסת.

שלמה אבינרי: חוץ מהמילה לגיטימיות שלא קיימת ושאנחנו הכנסנו.

ישראל כץ: אני לא שולל את הכוונה.

ישראל כץ: אני מתייחס למציאות של חברי כנסת שנבחרים, על מה הם חותמים ומה הם עושים ועד כמה הם מתכוונים, מול אחד שבסך הכל רוצה לעבור לצד הזה ובוודאי שהוא יחתום הרבה יותר בקלות.

דב חנין: אנחנו עוסקים באיחוד משפחות ולא בחברי הכנסת.

יעקב מרגי: אנחנו עוסקים בהגנה על חיסול משפחות.

ישראל כץ: זה דבר שכדאי לדעת אותו לגבי הצהרות.

ישראל כץ: אגב, יש חקיקות אחרות בכנסת בימים האלה והדברים קיימים פחות או יותר וזה לא יפתור.

ישראל כץ: הדבר השני מופנה לנציגי היועץ המשפטי לממשלה.

ישראל כץ: מייק, בעת שכיהנתי כשר בוועדת השרים לחקיקה, הפתעתם אותי לטובה כי כשבאתי לדבר על חוק שריון שלילת זכות השיבה, בעת הדיון על אחד התיקונים, אמרתם שאתם מכירים את החוק הזה.

ישראל כץ: רציתי לשאול האם זה לא עומד בסתירה לחוק שכבר קיים בכנסת?

ישראל כץ: עכשיו זה הולך צעד נוסף.

ישראל כץ: מאחר ואתם מכניסים סעיף הומניטארי אני מקריא את החוק בקצרה: "בחוק זה שטח מדינת ישראל, שטח הנמצא בתחום שליטתה הריבונית של מדינת ישראל.

ישראל כץ: ההגדרה פליט: מי שיצא מגבולות מדינת ישראל, בעטיה של מלחמה והוא אינו אזרח מדינת ישראל, לרבות עקורי 67 ופליטי 48 או בן משפחתו.

ישראל כץ: איסור החזרת פליטים: פליטים לא יוחזרו לשטח מדינת ישראל אלא באישור רוב חברי הכנסת, לרבות בני המשפחה והצאצאים".

ישראל כץ: סייג לאיסור, והוא קיים בחוק, אבל באופן שונה ממה שמוצג כאן, ויכול להיות שיש סתירה בין מה שמוצע חוק קיים.

ישראל כץ: אני מקריא את סעיף 3: "על פי הוראות סעיף 2, רשאי שר הפנים, בהסכמת שר הביטחון ובאישור ועדת החוץ והביטחון של הכנסת, לקבוע כללים למתן אישורי כניסה לשטח מדינת ישראל לשם מגורים בה לפליטים מטעמים הומניטאריים בלבד".

ישראל כץ: סעיף 4, עליונות החוק: "ממשלת ישראל לא תתחייב ולא תתקשר בהסכם העומד בסתירה להוראותיו של חוק זה".

ישראל כץ: סייג לתחולה: "חוק זה לא יחול על מי שחל עליו חוק השבות.

ישראל כץ: חתומים: אדוה ברק ראש הממשלה, משה קצב נשיא המדינה, אברהם בורג יושב ראש הכנסת".

ישראל כץ: החוק הזה קיים.

ישראל כץ: ברגע שאתם נכנסים לסעיף ההומניטארי, מה שלא היה בתיקונים הקודמים, לדעתי אתם עומדים בסתירה לחוק הזה.

ישראל כץ: לסתור חוק שמחייב אישור של 61 חברי כנסת, לדעתי אי אפשר בחקיקה רגילה.

ישראל כץ: פעם שעברה באתם עם החוק.

ישראל כץ: לחברי, חברי הכנסת הערביים, הנה יש פה עיקרון שקיבלה הכנסת מטעמים מוסריים, ציוניים, של מהותה של מדינת ישראל, שהוא בפירוש לא מאפשר לצעירים ובני משפחותיהם להיכנס לתוך תחומי מדינת ישראל לשם מגורים.

ישראל כץ: זה האינטרס והעיקרון של מדינת ישראל.

ישראל כץ: זאת לא גזענות.

אברהים צרצור: למה להפוך אנשים לפליטים?

אברהים צרצור: הם לא פליטים.

ישראל כץ: אם החוק שיזמתי גובר, זאת אומרת שאם היום צריכים לבדוק מסלול, צריך לבדוק שלא מדובר בפליט או בן משפחתו, בשביל ללכת למסלול האחר.

ישראל כץ: תיקח את רצועת עזה 80% - - - הערה אחרונה.

ישראל כץ: אני רוצה לתמוך בהצעת הממשלה, אבל אני לא רוצה שיהיה כאן מכשול ושלא נפגע בהיסח הדעת בחוק קיים.

ישראל כץ: הערה שלישית אליך כיושב ראש.

ישראל כץ: אני פונה אליך לאור מה ששמעתי בדיון הזה.

ישראל כץ: יש גבול גם למה שאפשר, לדעתי, לעשות בנסיבות כאלה.

ישראל כץ: נכון שאנשי השב"כ לא מסרו את כל הנתונים אבל גם לנוכח הנתונים האלה והעובדה שהמצב הביטחוני רק הולך להחמיר, אני במקומך הייתי מצביע על הצעת הממשלה וסוגר את העניין הזה כדי לתת לכל הגורמים להוריד מכשול אחד מעל הפרק.

סווסן זהר: אנחנו צחקנו כאן היום בדיון אבל לצערי אף אחד מאלה שרוצים לחיות עם הילדים ועם ההורים שלהם לא יכול באמת לצחוק כמו שאנחנו צחקנו כאן בדיון על הגבלת החיים המשפחתיים שלהם.

סווסן זהר: אני מצטרפת למה שנאמר כאן על ידי נציגי ארגוני זכויות האדם השונים ואני רוצה להוסיף כמה דברים.

סווסן זהר: שלושת המרכיבים של החוק הקיים: הוראת השעה, תיקון מס' 2 וגם הגרסה שהוגשה על ידי היועצת המשפטית, הם בעצם מתכונות שמפלות באופן גורף כנגד האזרחים הערביים תושבי מדינת ישראל שאמורים ליהנות מזכויות שונות כמו אלה שנכנסים על פי חוק השבות והאזרחים הזרים שנכנסים שלא על פי חוק השבות.

סווסן זהר: החוק הזה הוא חוק גזעני.

סווסן זהר: אני רוצה לחדד ולחזור על הטיעונים שלנו, שנמצאים כבר בתיק הועדה.

סווסן זהר: אין מדינה דמוקרטית או לא דמוקרטית שיש בה חוק שהוא מפלה על רקע אתני ועל רקע לאום בכל מה שקשור בחיי המשפחה והגבלת הזכות החוקתית לחיי משפחה.

סווסן זהר: אין אפילו חוק בתוך מדינת ישראל שמתייחס לאפליה מפורשת על רקע אתני.

סווסן זהר: החוק הקרוב היחיד הוא חוק נכסי נפקדים, כשגם אם כל המגרעות שלו, שאנחנו גם מסתייגים ממנו, אפילו החוק הזה לא מפלה באופן ישיר את האזרחים הערביים.

סווסן זהר: אני מקווה שתהיה היענות לפסיקת הרוב, שמבחינתי היא פסיקת המיעוט בצרוף פסק דינו של השופט לוי.

סווסן זהר: בעצם פסק הדין של רוב בית המשפט קבע שהחוק הוא לא מידתי והוא גם לא חוקתי.

סווסן זהר: אגב, גם בית המשפט שאל לגבי הנתונים, כמו שכבודו שאל.

סווסן זהר: לפי הנתונים שהוגשו לבג"ץ בשנה שעברה, היו 26 מעורבים מתוך המאוחמשים, אבל כנגד אף אחד מה-26 לא הוגש כתב אישום.

חסוי: זה לא נכון.

סוואסן זהר: אני מבקשת מיושב ראש הוועדה לבקש נתונים על כתבי אישום שהוגשו כנגד ה-30 ומשהו האלה ולבדוק מה מצב המעורבות של כל אחד מהם.

סוואסן זהר: האם מדובר בחקירה או האם מדובר בכתב אישום?

סוואסן זהר: אותם נתונים אני מבקשת לגבי אנשים ממדינות ערב.

סוואסן זהר: כל הבדיקה הפרטנית היא רק מראית עין.

סוואסן זהר: מה מבקשת ההצעה של היועצת המשפטית של הוועדה?

סוואסן זהר: יש חזקת מסוכנות.

סוואסן זהר: אם אתם תפריכו אותה תלכו לוועדת ההיתרים אבל שם אתם גם תטפלו את חוות הדעת של גורמי הביטחון.

סוואסן זהר: זאת אומרת, הם בכלל לא ידעו מאיפה תבוא להם המכה או הסכין בגב.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתחזרי בך מהביטוי סכין בגב.

סוואסן זהר: זה תרתי משמע.

סוואסן זהר: אני גם מסתייגת מהסמכות של ועדת ההיתרים וגם הוועדה ההומניטארית.

סוואסן זהר: אני חושבת ששתי ההצעות הן באותה מתכונת רק מדברים על אותם דברים בדרכים שונות.

סוואסן זהר: היא נוגדת גם לפסקת ההגבלה של חוק יסוד: כבוד אדם, מכיוון שהיא בעצם מרשה לפגוע בזכויות חוקתיות של עיקרון השוויון בחיי משפחה.

סוואסן זהר: הפגיעות האלה לא נעשות בחוק, משום שהחוק אינו מפרט את סמכות הוועדה.

אופיר פינס-פז: יש לי הרגשה שאת נגד החוק.

סוואסן זהר: אני נגד כל החוקים האלה.

יעקב מרגי: אצלי אין התלבטות בין חיי אדם ובין חוקי זכויות האזרח.

יעקב מרגי: אם יש ספק קטן של פיקוח נפש, כל החוקים האלה זזים הצידה.

יעקב מרגי: לצער הרב, המציאות הכואבת של ישראל הוכיחה לנו.

יעקב מרגי: רק לאחרונה אנחנו מתבשרים בסקרים על דעותיהם, מגמותיהם ודעותיהם של ערביי ישראל לגבי עתידנו בכלל כאן, על העתיד שלנו פה ועל הזכויות שלנו באזור.

קריאה: אולי תציע הצעה שהם לא ינשמו בכלל?

יעקב מרגי: בינתיים אני לא נושם אוויר, הם נושמים טוב מאוד.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך להפסיק את הביזיון הזה.

יעקב מרגי: כל עוד האזור הזה מסוכסך, כל עוד אנחנו במצב מלחמה, וזה המצב שב אנחנו נמצאים, צריך לקבע את הצעת החוק הממשלתית.

יעקב מרגי: אם יהיה מצב יותר טוב, אני הראשון שיוביל את המאבק לבטל את החוקים האלה.

יעקב מרגי: אנחנו לא עם של פראנואידים, אנחנו עם שסובל.

יעקב מרגי: הרבה אנשים פצועים נמצאים בבית לוינשטיין, חרב עליהם עולמם בגלל היפות הנפש שלנו.

אברהים צרצור: כל העולם סובל.

יעקב מרגי: בינתיים מי שסובל זה אנחנו.

יעקב מרגי: הם חופשיים לצאת למדינות ערב, עושים מה שהם רוצים.

יעקב מרגי: לא משלמים ארנונה ועושים מה שהם עושים, מצפצפים על החוק.

יעקב מרגי: אני הייתי מצפה מארגוני זכויות האזרח, שפעם אחת יגנו על זכויות האזרח של היהודים הישראלים שנרמסים כאן על ידי חופש הפעולה שנותנים לטרוריסטים ולמפגעים בתוך מדינת ישראל.

יעקב מרגי: בדמוקרטיה המדינה מגנה על עצמה, לפעמים גם על ידי חוקים שהם לא דמוקרטיים.

יעקב מרגי: אני בעד זכויות האזרח, אבל המדינה צריכה להגן על עצמה.

יעקב מרגי: אני קורא ליושב ראש הוועדה ולחברי הוועדה.

יעקב מרגי: צריך להתייחס לאמירות של בג"צ.

יעקב מרגי: גם בג"צ באמירות שלו קורא למחוקק לעשות דברים.

יעקב מרגי: יש לנו את כוחות הביטחון שיאמרו לנו מה מידתי.

אופיר פינס-פז: עם כל הכבוד, לא הם אומרים מה מידתי.

אופיר פינס-פז: לדעתי, זה תפקידך לומר מה מידתי.

יעקב מרגי: תפקידי לשמוע אותם ולהצביע.

יעקב מרגי: שמעתי אותו ואני אומר לך שהמציאות הישראלית מוכיחה שאנחנו המדינה הכי מידתית.

יעקב מרגי: אם ארצות הברית יכולה לעשות חוקי הגירה נוקשים עם מכסות, חוקי התיירות שלהם כבר הפכו להיות – מה?

יעקב מרגי: הם גזענים?

יעקב מרגי: אנטישמיים?

יעקב מרגי: הם שומרים על עצמם.

יעקב מרגי: אני חושב שהם עושים טוב כדי לשמור על עצמם.

יעקב מרגי: אני חושב שאנחנו לא שומרים מספיק על עצמנו.

יעקב מרגי: אני חושב שצריך לתת ביטוי להצעת החוק הממשלתית ולא לשפר אותה.

יעקב מרגי: אני מסיים בדברי חז"ל: "כל המרחם על אכזרים, סופו שמתאכזר על רחמנים".

יעקב מרגי: עשינו את זה, יש לנו רקורד של כל אורך הגלות ושישים שנות המדינה.

אופיר פינס-פז: אבי לקח, אפשר לקבל את הנתונים?

אבי לקח: השאלה היתה לגבי איחודי משפחות ב-2006 מעיל גיל 35.

אבי לקח: מהנתונים שיש בידי עולה שמה-1.8.2005, שזה מועד התיקון, עד 31.12.2006.

אבי לקח: סך כל הבקשות בכל הארץ, 2,437 בקשות שהוגשו.

אבי לקח: מתוכן קיבלו היתר שהייה 707.

אבי לקח: סורבו 447, השאר נמצאים, עדכני לינואר, בהליכי בדיקה כאלה ואחרים.

זהבה גלאון: כמה מתוכם הם ממזרח ירושלים?

אבי לקח: 1879 בקשות ממזרח ירושלים.

זהבה גלאון: כמה אושרו ממזרח ירושלים?

אבי לקח: נתון נוסף, מתוך כלל הסירובים שנתתי, 56 סירובי משטרה ו-114 סירובי שב"כ.

זהבה גלאון: כמה אושרו במזרח ירושלים?

אבי לקח: אושרו 588.

זהבה גלאון: זאת אומרת שמתוך ה-707 שאושרו בכלל, 588 הם ממזרח ירושלים.

תייסיר חטיב: אני ממרכז מוסאווה.

תייסיר חטיב: אנחנו דוחים את החוק הזה על הסף ואנחנו חושבים שהחוק הזה הוא כתם בספר החוקים של מדינת ישראל.

תייסיר חטיב: אני לא אחזור על כל מה שנאמר כאן על ידי העמיתים שלי מהארגונים השונים אבל אני רוצה להעלות כמה נקודות ולשאול כמה שאלות.

תייסיר חטיב: ברשותכם, רציתי לברר מה קורה לגבי מי שניתן לו אישור לפני 2002?

תייסיר חטיב: יש אנשים שממתינים כבר 10 שנים.

אופיר פינס-פז: זאת שאלה למשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: מה הקשר בין שדרוג מעמד לבין סיכון ביטחוני?

אופיר פינס-פז: יש פה בעיה מאוד קשה, מה הקשר?

זהבה גלאון: בכמה אנשים מדובר?

זהבה גלאון: אלה אנשים שנשארו באוויר.

אופיר פינס-פז: הם לא נשארו באוויר, הם נשארו במעמד ארעי.

תייסיר חטיב: חלק מאוד לא נשארו באוויר.

תייסיר חטיב: לפי העיתונות הערבית, מאות תיקים נעלמו במשרדי הפנים באזורי המשולש.

תייסיר חטיב: דוד אזולאי?

תייסיר חטיב: מה זאת אומרת נעלמו?

תייסיר חטיב: בן אדם שהגיש כבר את כל הבקשות לפני 10 שנים.

תייסיר חטיב: הוא הולך למשרד הפנים ומבקש את האישורים שלו, ואז אומרים לו שהם אבדו.

תייסיר חטיב: זאת גם שאלה למשרד הפנים, לגבי כל אלה שאיבדו את התיקים שלהם וזאת על פי העיתונות הערבית בשבוע שעבר.

תייסיר חטיב: לאן נעלמו התיקים?

תייסיר חטיב: אני גם ממתין לתשובה ממשרד הפנים.

אופיר פינס-פז: אני מבקש שתעביר לי את הכתבות האלה ואני אטפל בהן לא במסגרת הדיון הזה.

תייסיר חטיב: אני אעביר.

תייסיר חטיב: בנוסף, במשרד הפנים מתעללים באנשים, אחד מהם זה אני.

תייסיר חטיב: אני אחד מהאנשים שמתעללים בהם במשרד הפנים.

תייסיר חטיב: אשתי היא מג'נין ולא נותנים אישור ועושים הכל כדי שאני ואשתי נתגרש או שנלך לג'נין או לחו"ל.

תייסיר חטיב: אני לא אלך לגור בג'נין, אני לא נוסע לחו"ל, אני נשאר כאן אבל אני נאבק על זכותה של אשתי להיות איתי.

תייסיר חטיב: זאת הודעה למשרד הפנים.

תייסיר חטיב: אני רוצה להראות איך הם מתייחסים לשאר האנשים ולא רק אלי, איך הם מתעללים בהם.

תייסיר חטיב: אני אומר את זה בכאב.

תייסיר חטיב: כל פעם אני בא לכאן ואומר את זה בכאב, לראות איך פקידי משרד הפנים מתעללים באנשים.

תייסיר חטיב: לגבי המספרים של השב"כ של 40%.

תייסיר חטיב: אני הייתי מעוניין לדעת מי מה-40%?

תייסיר חטיב: ממתי?

תייסיר חטיב: להמציא מספרים זה יפה מאוד, אבל מה סוג העבירות שלו.

תייסיר חטיב: זה גם מעניין אותנו מאוד.

תייסיר חטיב: לגבי כל אלה שקיבלו היתרי שהייה לחצי שנה או לשנה.

תייסיר חטיב: כשהם ניגשים לבתי חולים ולקופות חולים הם לא מכוסים.

תייסיר חטיב: אז ניתן להם אישור והם יסתדרו לבד?

תייסיר חטיב: הרכב הוועדה מטרידה אותי ואני פוחד שבסופו של דבר ההחלטה תהיה בידיו של איש השב"כ ואיש משרד הפנים שמתעלל באנשים הללו.

תייסיר חטיב: מי יהיה השלישי?

אופיר פינס-פז: לא יהיה הרכב בלי שיהיה בו נציג ציבור.

אפי איתם: אני רוצה לשאול אותך שאלה.

אפי איתם: למה לדעתך מתעללים בך במשרד הפנים?

תייסיר חטיב: מבחינה פסיכולוגית אני יכול להסביר לך.

אפי איתם: אתה אזרח המדינה, אז למה הם מתעללים בך?

אפי איתם: חשוב לי להבין.

תייסיר חטיב: יש פוליטיקה בתוך משרד הפנים להתעלל באנשים.

סוואסן זהר: אל תתעלל בו גם פה, מספיק מה שיש לו במשרד הפנים.

אפי איתם: אני לא מתעלל, אני רק שואל שאלות.

אופיר פינס-פז: גברתי, את מגזימה לגמרי.

אפי איתם: כיוון שאתה מדבר על התעללות משרד הפנים, וזה לא קשור לממשלה הזאת.

אפי איתם: משרד הפנים מתעלל בך לדורותיו.

אפי איתם: למה?

תייסיר חטיב: יש להם את המחשבה בואו נעשה את החיים לגיהינום עד שהוא יעזוב או יתגרש מאשתו.

תייסיר חטיב: אני לא אתגרש מאשתי.

אפי איתם: למה משרד הפנים רוצה שאתה תעזוב?

תייסיר חטיב: שיהיה פחות ערבי.

אפי איתם: אתה אומר שלמדינת ישראל לדורותיה יש מדיניות לגרש אתכם מפה או למרר לכם את החיים.

אופיר פינס-פז: הוא לא אמר מדינת ישראל, הוא אמר פקידי משרד הפנים.

אפי איתם: לא.

תייסיר חטיב: אנחנו לא נעזוב.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת דוד אזולאי, אחריו חבר הכנסת אפי איתם, אחריו חברת הכנסת זהבה גלאון ואחריה שרה מרום שלו, שי חרמש, מגלי והבה.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, שמענו כאן את דברי אנשי הביטחון, שמטרת הוראת השעה היא בעיקר סיכול פגועים ומניעת פיגועים בתוך שטחי מדינת ישראל.

דוד אזולאי: אני רוצה להזכיר לחברים שמדובר כאן בדיון שלישי אם לא רביעי שעוסק בנושא הזה.

דוד אזולאי: דשנו בחלק מהדברים עם היושב ראש הקודם.

דוד אזולאי: אצלך זה דיון ראשון אבל בכל זאת, חלק מהדברים עלו.

דוד אזולאי: צריך לזכור, חבריי חברי הכנסת, האלטרנטיבה העומדת בפנינו היא לא יותר טובה.

דוד אזולאי: היא יותר גרועה לכל אלה שדואגים לכל הדברים האחרים.

דוד אזולאי: כדאי שתיקחו לתשומת לבכם, האלטרנטיבה, כפי שאמר היושב ראש, היא שמחר נעמוד בפני האופציה ששר הפנים יציג את הוראת השעה ככתבה וכלשונה בלי כל התיקונים שעשינו כאן

דוד אזולאי: במשך כל הישיבות שקיימנו.

דוד אזולאי: לכן אני פונה ליושב ראש לעשות מאמץ על מנת להביא את זה היום להצבעה.

דוד אזולאי: לא מדובר פה בעוד סתם הוראת שעה.

דוד אזולאי: מדובר בהוראת שעה שהיא בנפשנו ובאה למנוע פיגועים בתוך שטחי מדינת ישראל.

דוד אזולאי: אם יש דברים ששיפרנו וקיבלנו הבהרות, חשוב מאוד שנדע לנצל אותן ולהתקדם.

דוד אזולאי: לכן אני מבקש ממך, אדוני היושב ראש, לעשות כל מאמץ על מנת להביא את הנושא הזה להצבעה עוד היום ובכך נוכל להגיד שתרמנו את חלקנו מבחינה ביטחונית לעם ישראל.

דוד אזולאי: קודם שאלתי כמה זמן לוקח עד שמקבלים תשובה.

דוד אזולאי: אמרתם חצי שנה.

דוד אזולאי: אני חושב שזאת תקופה ארוכה מאוד.

דוד אזולאי: צריך לצמצם את זה לתקופה קצרה יותר.

דוד אזולאי: אם אין מספיק כוח אדם, צריך להרכיב עוד ועדות משנה.

דוד אזולאי: אם יש רק ועדה אחת אז זה לא טוב.

דוד אזולאי: אני מכיר את זה מעברי.

דוד אזולאי: לא יעלה על הדעת שלוקח חצי שנה לקבל תשובה.

זהבה גלאון: מי אמר שזה לוקח חצי שנה?

דוד אזולאי: נציג משרד הפנים אמר שזה חצי שנה והוא אמין עלי.

דוד אזולאי: אני טוען שחצי שנה זה הרבה זמן.

דוד אזולאי: צריך לקצר את ההליך הזה.

דוד אזולאי: אם צריך להוסיף עוד ועדות, אנא מכן תוסיפו עוד ועדות ובלבד שתיתנו תשובות.

דוד אזולאי: גם תשובה שלילית היא תשובה.

דוד אזולאי: אני מכיר מקרים שגם תשובה לא נתתם וזה חבל מאוד.

דוד אזולאי: לסיכום, אדוני היושב ראש, אני מבקש ממך לעשות כל מאמץ להביא את הנושא הזה עוד היום להצבעה או שתקבע מועד למחר בבוקר.

אפי איתם: אני חושב שיש פה שתי סוגיות שונות שמתחברות בסוף לתקנות או חוקים אבל הן באות ממקום שונה.

אפי איתם: לא סתם שאלתי את הנציג ממסאווה למה משרד הפנים מתעלל בו.

אפי איתם: תראו, הנושא הביטחוני דשו בו ודיברו עליו.

אפי איתם: אני חושב שהוא די ברור.

אפי איתם: אפשר יהיה לתאר את המצב שישראל נמצא פה בצורה יותר או פחות חריפה.

אפי איתם: כמי שעוסק לא מעט בסוגיות האלה, נדמה לי שאין אח ודוגמה בהיסטוריה של העת החדשה שחברה קמה על חברה שלמה לרצחה נפש שלא במסגרת קריטריון מקובל.

אפי איתם: אפשר למצוא אין סוף מועמדים לפיגועי התאבדות, זאת לא רק בעיה ביטחונית.

אפי איתם: זאת בעיה מנטלית, חינוכית, מוסרית.

אפי איתם: לא היה כדבר כזה.

אפי איתם: גם בהיסטוריה של העמים לא היה כדבר הזה.

אפי איתם: היפנים, בשיאה של מלחמת העולם השניה, ערב תבוסה על אדמתם, היו להם טייסים מתאבדים על נושאות מטוסים אמריקאיות .

אפי איתם: ממצב שבו חברה מסוגלת להוציא מעצמה אין סוף מתאבדים.

אפי איתם: עכשיו אנחנו רואים את העניין הזה גם בעיראק.

מגלי והבה: אל תאשים את כל החברה, אני נורא מצטער.

מגלי והבה: אתה יכול לדבר על בודדים, אתה יכול לדבר על קבוצות.

מגלי והבה: אתה מדבר על כל החברה, אבל זה בדיוק מוכיח מה אתה חושב.

אפי איתם: אם אתם לא רוצים, אל תסתכלו על זה בעיניים.

אפי איתם: זה לא בודד, זה לא יחיד, זאת מגמה רחבה.

אפי איתם: אי אפשר לדבר על מאות רבות שלמתאבדים ועל היעדר מחסור בפוטנציאל מתאבדים ולהגיד שאלה יחידים שהם לא בנורמה.

אפי איתם: דבר כזה צריכה להוציא מעצמה חברה, מערכת חינוך, מערכת דתית.

אפי איתם: אני אומר את זה לא כדי להקצין את הדברים אלא כדי להבין מול מה אנחנו עומדים.

אפי איתם: זאת תופעה שלא היה לה אח ורע בדברי ימי החברות של העת המודרנית.

אפי איתם: אני בדקתי את זה ובשום מקום לא היה כדבר הזה.

אפי איתם: אני אומר את זה כי זאת תופעה מיוחדת במינה וברור לחלוטין שכל אלה שניסו להעמיס על מצפוננו את התופעה הזאת, בגלל הכיבוש וכדומה, הם רואים שהדבר הזה לא בא משם אלא אנחנו היינו המקום הראשון שבו התופעה הזאת התפרצה כמלוא היקפה.

אפי איתם: לכן אני אומר שגם בכללים של דמוקרטיה ראי לה שתנקוט, כדי להתגונן בפני תופעה כל כך ייחודית, כל כך חריגה, כל כך מהממת במונחים של אבדן הבריח של סדר וביטחון, דהיינו ערך חיי האדם ההדדי בפשוטה של המילה, זה דבר שלא היה כמותו.

אפי איתם: לכן, כשבאים לדון בזכויות אדם, כל זכויות האדם, כל הקומפלקס הזה, כל המבנה הזה, הלוגיקה שלו היא, שבסיסו עומדים חיי אדם כפשוטם, כמסד של כל העניין הזה.

אפי איתם: כשישנה מולנו חברה, שמאתגרת את המסד הזה.

אפי איתם: קשה מאוד, אחר כך, לבוא ולדבר על לעצור ולטפל בנגזרות היותר משניות של התופעה הזאת.

אפי איתם: את זה אני אומר ברמה הזאת.

אפי איתם: לא סתם שאלתי למה משרד הפנים מתעלל.

אפי איתם: יש כאן דבר נוסף שאני רואה אותו לאורך כל הדיונים בוועדת הפנים.

אפי איתם: יש כאן איזה שקר שאנחנו, מדינת ישראל, מספרת לעצמה כל השנים.

אפי איתם: הוא צודק, במשרד הפנים ובמשרדי הממשלה ובדעת הקהל בציבור, ערביי ישראל נתפסים כסכנה, נקודה.

אפי איתם: מי שיגיד לי שזה לא נכון, אני שולח אותו לעשות משאל עם בחוץ.

אפי איתם: 9 מ-10 אזרחים יהודים במדינת ישראל יגידו לכם שערביי ישראל, כציבור וכקולקטיב, על האופן שבו הנהגתו משתקפת, בהתנהגותו, מהווים סיכון.

אפי איתם: האם זה סיכון דמוגרפי?

אפי איתם: האם זה סיכון ביחס לשלטון החוק?

אפי איתם: האם זה סיכון ביחס שאתם נוקטים בסכסוך בינינו לבין כל העולם הערבי סביבנו, זה פחות חשוב.

אפי איתם: זה נכון, האינסטינקט הפנימי של ישראל הוא לרצות אתכם יותר קטנים ופחות משפיעים.

אפי איתם: מי שיגיד שזה לא נכון, יכול לספר לכם איזה סיפור שאתם רוצים.

אפי איתם: אני מסכים איתכם בעניין הזה.

דב חנין: זאת אמירה תיאורית או אמירה נורמטיבית?

זהבה גלאון: זאת אמירה שתורמת לתזה הזאת.

זהבה גלאון: האמירות האלה שלך, באופן ברור, במהלך השנים - - -

אפי איתם: הרי הם אומרים את זה ואין עדות בעל דין כמאה עדים, והם צודקים.

אפי איתם: כמה שלא נעקם את זה, אמנם יש תהליך שמדינת ישראל מסתכלת דרך המשקפיים הביטחוניים, שלפעמים באמת מעקמים אותם עד אבסורד, במקרה הזה אני חושב שלא.

אפי איתם: מדינת ישראל צריכה להסתכל דרך העימות שיש בינינו לבין הציבור הערבי בישראל ביחס לעתידה היהודי, ביחס לעתידה של מדינת ישראל כשלטון חוק, ביחס למעמד

אפי איתם: כם כמסייעים ציבורית רעיונית ומעשית לאויבים שלנו.

אפי איתם: כאן השאלה.

אפי איתם: אני חושב שצריכה להיות אמירה כנה ביחס לאופן שבו אנחנו מסתכלים עליהם בקונטקסט שלנו כמדינה יהודית דמוקרטית הנלחמת על חייה באזור העויין הזה.

אפי איתם: לכן, העמדת הפנים של חלק מאיתנו, גם חלק מחברי הכנסת היהודים שאומרים: "לא, אתם אזרחים שווי זכויות.

אפי איתם: אנחנו מתייחסים אליכם באופן נורמטיבי לגמרי והבעיה היא רק קצת בעיות ביטחוניות".

אפי איתם: זה לא נכון.

אפי איתם: צריך לבחון איך הגענו לזה.

אפי איתם: אבל זה הולך בכיוון שאני מדבר עליו.

אפי איתם: פקידי משרד הפנים, לדורותיהם, לא משנה מי היה ראש הממשלה ושר הפנים, מתייחסים אליכם כמו אל איום שצריך לרסן אותו ולצמצם אותו ככל האפשר ללא קשר לסוגיות ביטחוניות קונקרטיות.

אפי איתם: אם זה לא נח על השולחן, אנחנו עושים שקר בנפשנו.

דב חנין: אלה דברים חמורים מאוד.

אפי איתם: אני שם על השולחן בעיה אמיתית.

זהבה גלאון: כל פעם כשנדמה לי שהגענו לתחתית המדרון המוסרי ולא ניתן להתנוון יותר, אחרי שאני שומעת את הדברים של אפי איתם, אני מבינה שאין גבול לעומקה של התהום הזאת.

אפי איתם: זה קשקוש מה שאת אומרת, תשאלי את האזרחים של מדינת ישראל.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אפי איתם, אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, מחר אמור להיות דיון בבג"צ בעתירותיהם של ארגוני זכויות האדם, עדאללה, האגודה לזכויות האזרח ושלי, בנוגע לחוק האזרחות.

זהבה גלאון: הדברים שאני אומר עכשיו לא נוגעים ממש לחוק.

זהבה גלאון: אני משנה את מה שרציתי לדבר.

זהבה גלאון: אחרי ששמעתי את דבריו של אפי איתם - - -

אפי איתם: זה נכון אגב, הוא היה שר הפנים לא מזמן והתעללו גם בכם.

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אפי איתם, אני קורא לך לסדר פעם שניה.

אפי איתם: זה היה גם כשהוא היה שר הפנים, נכון?

אופיר פינס-פז: חבר הכנסת אפי איתם, אני קורא אותך לסדר פעם שלישית.

אופיר פינס-פז: החוצה, אתה תוזמן להצבעה.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש.

זהבה גלאון: בדברים של חבר הכנסת איתם היתה האשמה קולקטיבית כנגד כל אזרחי ישראל הערביים.

זהבה גלאון: הוא הפך את כולם למפגעים בפוטנציה.

זהבה גלאון: זאת האשמה חמורה ביותר שנאמרה כאן.

אפי איתם: זה הם מאשימים אותנו, לא אני מאשים אתכם.

אפי איתם: זה הם אומרים את זה.

זהבה גלאון: אדוני, אני כבר שמעתי הרבה דברים שחשבתי שלא יכולים לשמוע גרועים מהם.

זהבה גלאון: הדברים שנשמעו כאן היום בוועדה בעיניי משקפים את הרציונל של החוק הזה, את המהות של החוק הזה.

זהבה גלאון: הדברים האלה בעצם משקפים תפיסת עולם של מי שעמד מאחורי החוק הגזעני והמפלה הזה.

זהבה גלאון: אני חושבת שאם יקבלו היום את ההצעה זה יהיה עוד משהו שיכתים את ספר החוקים.

זהבה גלאון: לדעתי כבר אין חללים ריקים.

זהבה גלאון: אף אחד לא חולק על זה שיש בעיות ביטחוניות ושמדינה צריכה להגן על עצמה.

זהבה גלאון: אין בין זה לבין החוק המוצע כלום.

זהבה גלאון: בהתחלה הוצג לנו החוק הזה מטעמים ביטחוניים, כרגע הוא חוק דמוגראפי, אמרו את זה לא אחת.

זהבה גלאון: הדברים האלה באו לידי ביטוי גם בעמדות המדינה בבג"צ.

זהבה גלאון: מי שעומד כאן עכשיו ומציע שאולי תהיה וועדה הומניטארית, ושיהיו קריטריונים, ונקבל בכלל נתונים מדויקים איך התהליך הזה מתנהל.

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, קיבלנו עכשיו נתונים ממשרד הפנים שמתייחסים לאוגוסט 2005 עד דצמבר 2006.

זהבה גלאון: אמר חבר הכנסת דוד אזולאי, ובצדק, שזה לא יכול להיות שאנשים צריכים לחכות חצי שנה לתשובה.

זהבה גלאון: חצי שנה זה המון.

זהבה גלאון: אנחנו היום במרץ 2007.

זהבה גלאון: בתקופה שבין אוגוסט 2005 לדצמבר 2006, דהיינו, קרוב לשנה וחצי יש 100,000 אנשים שעניינים תלוי ועומד.

זהבה גלאון: פה מספרים שהתהליך הזה יהיה עכשיו מהיר יותר ויהיה יותר הומניטארי.

אופיר פינס-פז: זהבה, כנראה לא הבנת, זה בכלל לא קשור לזה.

זהבה גלאון: 1,300 איש תלויים באוויר כרגע?

אופיר פינס-פז: אבל הנתונים האלה לא קשורים להוראת השעה.

אופיר פינס-פז: מדובר באנשים שאין עליהם מגבלת הוראת השעה.

זהבה גלאון: אני יודעת, אני רק רוצה להראות קל וחומר.

זהבה גלאון: יש אנשים שעניינם תלוי ועומד שנה וחצי.

זהבה גלאון: ומה עם כל אלה שהיו בתהליך עד 2002?

זהבה גלאון: אדוני היושב ראש, כיוון שאתה מבקש לדעת לגבי הוועדה הומניטארית, מי יאייש אותה ומה הקריטריונים שלה, בנקודת הזמן שבה אנחנו עומדים היום, מכיוון שיש דיון בבג"צ אני מבקשת להשאיר את המצב על כנו ולא לעשות שינוי.

אופיר פינס-פז: למה?

אופיר פינס-פז: בגלל שאת הולכת לבג"צ?

זהבה גלאון: לא, בגלל שההצעה כאן כרגע הולכת להרע.

זהבה גלאון: אני למדה מהנתונים על האשרות.

זהבה גלאון: אם באו לכאן נציגי משרד הפנים והיו צריכים לתת לך נתונים מי מאייש את הוועדה, ועדיין בישיבה הזאת אין לך נתונים מי מאייש את הוועדה - - -

אופיר פינס-פז: לא נאשר את החוק הזה בלי שנדע בדיוק מי יאייש את הוועדה.

אופיר פינס-פז: אמרתי את זה בפתח הדיון.

אופיר פינס-פז: ,

זהבה גלאון: איך באו לוועדה בלי תשובה כשהם יודעים שהם היו צריכים לתת תשובה כבר לפני מספר חודשים?

זהבה גלאון: כך זה הכל נראה.

זהבה גלאון: דבר נוסף.

זהבה גלאון: נשמעו כאן דברים איומים.

זהבה גלאון: לא יכול להיות שיבואו לכאן אנשים לוועדה, נציגים של ארגונים שמייצגים תפיסת עולם ולשיטתם נעשה להם עוול חמור והם צריכים לעמוד פה למשפט שדה של חברי כנסת, שצריכים להסביר להם למה הם עומדים למשפט שדה.

זהבה גלאון: זה דבר שהוועדה לא יכולה לתת לו יד.

זהבה גלאון: אנשים שמונעים מהם איחוד משפחות.

אופיר פינס-פז: בוודאי שהוועדה לא נותנת לזה יד.

זהבה גלאון: אז אני מעלה את זה לסדר.

זהבה גלאון: אנשים שמונעים מהם איחוד משפחות וצריכים ללכת ולחזור למשרד הפנים ונתקלים במדיניות כזאת, הם אנשים שמתעללים בהם, הם אנשים מושפלים והם מופלים והוועדה צריכה לומר את דברה בעניין הזה.

אופיר פינס-פז: בהחלט מסכים.

אופיר פינס-פז: חברת הכנסת שרה מרום שלו, בבקשה.

שרה מרום שלו: הנושא הזה עלה כמה פעמים בוועדה, תוצאות עדיין לא רואים.

שרה מרום שלו: אנחנו מדינה דמוקרטית.

שרה מרום שלו: האם יש גם מהצד שלנו שעוברים תושבי ישראל לצד השני לאיחוד משפחות, או שרק הצד השני עובר אלינו ומה זה אומר לנו?

שרה מרום שלו: למה ערביי ישראל לא עוברים?

אופיר פינס-פז: אני אתן לך תשובה מאוד פשוטה, כי המצב הסוציואקונומי כאן הוא פי עשר יותר טוב.

שרה מרום שלו: אתה לא צריך להגיד לי, אני יודעת את זה.

שרה מרום שלו: ברור שאני יודעת, אתה לא מחדש לי כלום.

שרה מרום שלו: תראו מה שקרה, הלכנו לתקן חשמל בעזה, ירו על איש חברת חשמל.

שרה מרום שלו: אנחנו לא צריכים להתחשב בכל הדברים האלה?

שרה מרום שלו: אני באמת לא נגד ערביי ישראל אבל העובדה היא שמהצד השני עוברים אלינו בלי סוף.

אופיר פינס-פז: אני חייב לדחוק בכם.

אופיר פינס-פז: יש לנו דיון על השביתה מחר במשק.

שרה מרום שלו: אנחנו צריכים להתחשב במיוחד באנשי שירות הביטחון שלנו ולשמוע בקולם.

שי חרמש: מדינת ישראל היא מדינה מפלה.

שי חרמש: אחד מחוקיה הבסיסיים הוא חוק השבות שהוא חוק מפלה כי הוא נועד לקיים מדינה יהודית, הומניטארית בתנאים שווים, בזכויות שוות.

שי חרמש: חוק השבות איננו חוק הגירה אוניברסאלי.

שי חרמש: אני לא חושב שמישהו בבית הזה מתכוון לשנות את החוק לחוק הגירה אוניברסאלי.

שי חרמש: לכן, במציאות שבה יהודים נכנסים חופשי לארץ, הם נכנסים חופשי לארץ.

שי חרמש: האוכלוסיות האחרות נתונות לשיקולים אחרים, פרמטרים וקריטריונים ואולי אחד המשמעותיים ביותר ביניהם הוא הפרמטר הביטחוני.

שי חרמש: מישהו כאן הציע להפוך את חוק ההגירה לחוק אוניברסאלי.

שי חרמש: זאת מדינה שיש לה חוקי הגירה מפלים מדעת, מכוונה, ממודעות.

שי חרמש: בואו נאמר את הדברים – זאת מדינה יהודית.

שי חרמש: הקטע השני נוגע לדילמה שאני, אדוני היושב ראש, חי איתה קשה.

שי חרמש: זאת הדילמה בין קדושת חיי אדם לבין זכויות הומניטאריות.

שי חרמש: אין דבר קשה יותר מבעל שגר בשכונה בקו הירוק ואשתו נעה על הציר מג'נין וחזרה.

שי חרמש: אבל מול הדילמה שנמצאים כרגע, להתחשב בעובדה שהאישה עוברת קשיים ומגיעה מג'נין חזרה, וחוזרת חזרה מג'נין, וחיים בתנאים משפחתיים קשים, אני לא רוצה לסכן את אלה שלא יכולים לענות על השכול, על האבל, על הדמים, על הנכויות, על הפגיעה, על הרס ועל החורבן.

שי חרמש: בעניין הזה אין לי ברירה כרגע, אין לי כלי אחר חוץ מגורמי הביטחון.

שי חרמש: אם מישהו רוצה היום בוועדה להציע גורם חלופי, וועדה ציבורית לפרמטרים ביטחוניים, בואו נדון בזה.

שי חרמש: אני אהיה נגד.

שי חרמש: הגורם היחיד האמון עלי היום זאת מערכת הביטחון.

שי חרמש: לי אין ערעור בעניין הזה, גם אין לי הצעה חלופית בעניין הזה.

שי חרמש: נדמה לי שאף אחד פה בוועדה מציע גורם אחר חוץ מגורמי הביטחון.

שי חרמש: כשאני שומע את הנתונים שנאמרו כאן, אני נאלץ להתגבר על העכבות ההומאניות שלי, על העכבות הליבראליות שלי, על העכבות בחופש האזרח וחופש זכויות האזרח ולכופף אותן בעת קשה זאת מול פרמטר אחד שדומיננטי וזה הפרמטר של הדרישות הביטחוניות.

שי חרמש: אינני יכול לחלוק על השב"כ, אינני רוצה לחלוק על אנשי השב"כ.

שי חרמש: אני רוצה לומר רק דבר אחד, אני נגד חקיקת החוק, יושב ראש הוועדה.

שי חרמש: אני בהחלט בעד הוראות שעה משום שאני אופטימי ביסודי.

שי חרמש: למרות שאני גר קילומטר מהמקום שבו נפגע איש חברת החשמל ואולי אני גם אפגע מקאסמים, אני עדיין אופטימי.

שי חרמש: מי שגר, כמוני, מול עזה, חייב להיות אופטימי אחרת הוא לא יכול לחיות.

שי חרמש: עוד יבואו ימים טובים יותר ולא נצטרך את החוק הזה.

שי חרמש: בואו לא ניצור חוקים שיתכן שיום אחד לא נזקק להם.

שי חרמש: הוראות השעה הן ראויות.

שי חרמש: נושא המכסות נראה לי בלתי לוגי לחלוטין.

שי חרמש: אם הנימוק הוא ביטחוני, אז בשביל מה צריך מכסות?

שי חרמש: הייתי מוחק את נושא המכסות.

אופיר פינס-פז: מגלי והבה, אני מפנה את תשומת לבך לנושא הדרוזי.

מגלי והבה: אני אתייחס לכך.

מגלי והבה: לא יכולתי להיות בבוקר אבל אני נגד כל ההחלטות הגורפות בעניין החקיקה הזאת.

מגלי והבה: נכון שבהוראות שעה ישנן הקלות ושינויים.

מגלי והבה: נציגי משרד הביטחון ומשרד הפנים יודעים שיש שימוש גורף בהוראות שעה והרבה דברים תקועים.

מגלי והבה: זאת אומרת, אם תלך עכשיו למשרד הפנים, אתה רואה שיש הוראות שעה, אבל כל מי שהגיש הצעה שמים אותו בצד ולא אומרים את האמת.

מגלי והבה: יש המון תיקים והמון אנשים, שאלה מקרים הומניטאריים, שמונחים בערימות במשרד הפנים תחת הכותרת של הוראת שעה.

מגלי והבה: את זה אנחנו צריכים למנוע.

מגלי והבה: נכון שאנחנו הולכים להקל, אבל אנשי משרד הפנים, אנשי משרד הביטחון וכל מי שמתעסק בסוגיה הזאת הוא לא אומר את האמת.

מגלי והבה: אני רואה נקודת אור בכך שמבחינה הומניטארית התייחסו לתושבי רמת הגולן.

מגלי והבה: בדקנו את הנושא עם אנשי רמת הגולן, זה נכפה עליהם.

אופיר פינס-פז: הנוסח שכתוב פה מקובל עליכם?

אופיר פינס-פז: אני שואל אותך כעדה.

מגלי והבה: כן, מקובל שיתנו להם פיתרון מבחינה הומניטארית.

מגלי והבה: אני אומר שוב שאנחנו צריכים לפקח ולעמוד על המשמר לגבי השימוש הגורף בהוראות השעה האלה ולא לתת להם לקרות.

אופיר פינס-פז: מייק, אני מבקש תשובות לגבי העניין הזה.

אופיר פינס-פז: יש 3 דברים שאם הם יתוקנו אני אוכל להביא את החוק להצבעה.

אופיר פינס-פז: אם לא, תלכו עם ההוראה שלכם מפעם שעברה, אני לא יכול למנוע מכם.

אופיר פינס-פז: הדבר הראשון הוא הרכב של הוועדה ההומניטארית.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לדעת את ההרכב שלה ואת המנדט שלה.

אופיר פינס-פז: הדבר השני הוא שצריך להוריד את סעיף המכסה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שהוראת המכסה מיותרת לחלוטין.

אופיר פינס-פז: זה סעיף הגירתי, הוא לא סעיף ביטחוני.

אופיר פינס-פז: אם יסתבר לכם בעוד שנה שיש פריצה – חברי ועדה רבים דיברו על כך שזה ממש ממש מיותר.

אופיר פינס-פז: הדבר השלישי קשור להרחבת המשפחה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שצריך להימנע ממנו והייתי שמח לראות אם אתם יכולים לנקוט במידתיות הזאת כדי שהצעת החוק הזאת תובא להצבעה ולאישור הוועדה.

אופיר פינס-פז: אני מניח שיהיה לה רוב בקרב חברי הקואליציה.

מייק בלס: לגבי שלושת הנקודות.

מייק בלס: מלכתחילה לא הגדרנו את הרכב הוועדה והשארנו אותו פתוח.

מייק בלס: כיוון שמדובר במינוי של שרים אחרים, אנחנו מנסים במקביל לקבל את ההסכמות שלהם.

מייק בלס: אני לא יכול לומר איזה שר מבלי שדיברתי איתו וקיבלתי את הסכמתו.

אופיר פינס-פז: מה ההצעה?

מייק בלס: ההצעה כרגע עומדת על החברים הבאים: אחד, מי שהוא כשיר להיות שופט מחוזי.

מייק בלס: הרעיון הוא משפטן עם ותק סביר שיובא מחוץ לשירות אבל בסופו של דבר הוא יהיה מינוי של שר הפנים והוא יהיה היו"ר.

אופיר פינס-פז: מה הכללים ליושב ראש?

מייק בלס: 7 שנות ניסיון זה בסדר.

מייק בלס: הוא יהיה ראש הוועדה.

אופיר פינס-פז: זה יהיה מינוי משותף של שר הפנים ושר המשפטים.

מייקל בלס: הוועדה יכולה להחליט מה שהיא רוצה, אני לא יכול.

אופיר פינס-פז: אני חושב שזה נכון.

אופיר פינס-פז: אם אתם רוצים לא לעשות מעשה פלסתר אלא באמת לעשות דבר ברמה ההומניטארית.

אופיר פינס-פז: אם אתם רוצים את שיתוף הפעולה שלנו, כאילו כדי להפיס את דעתו של הבג"צ ושאנחנו ניתן לכם אישור – אם אני יודע שזה לא אמיתי זה לא יהיה, חבל על הזמן.

אופיר פינס-פז: אני עבדתי עם שרת המשפטים על כל הדברים האלה.

מייק בלס: היו לי שתי הצעות חליפיות.

מייק בלס: אחת, לבוא אליכם עם הצעה שתוך 30 או 45 ייקבעו תקנות ואני אביא את ההרכב ואני אתאם אותו עם השרים.

מייק בלס: מהכסא שלי, אני לא יכול להכתיב לשר מסוים.

מייק בלס: אולי הוא לא רוצה?

מייק בלס: יש לו שיקולים משלו.

מייק בלס: אני חייב לבדוק ולתאם.

מייק בלס: מה שהספקתי לתאום ולתאם עד עכשיו אלה הדברים שאני אומר לכם.

אופיר פינס-פז: העוזר של שר הפנים נמצא פה.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שלשר הפנים יש בעיה את הדבר הזה.

מייק בלס: אני צריך את שר המשפטים.

זהבה גלאון: בואו נשמע את שאר ההרכב.

מייק בלס: שאר ההרכב: נציג אחד הוא נציג של משרד הביטחון.

מייק בלס: הטעם לכם הוא שהעיסוק הוא בתושבי שטחים מהצד השני ואנחנו מצפים שהמנהל האזרחי או תאום פעולות בשטחים ייתן את האינפוט שלו בעניין הזה.

מייק בלס: נציג של שירות הביטחון הכללי, מכיוון שהשיקולים הביטחוניים יהיה בפני הוועדה.

מייק בלס: נציג של מינהל האוכלוסין, שזה הצד המקצועי שעוסק בנושאים האלה.

מייק בלס: אנחנו בודקים עכשיו את הנושא של נציג משרד המשפטים.

אופיר פינס-פז: נציג הציבור שימנה שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: חברים, איזה משפטן ייקח על עצמו משימה כזאת, בהרכב ועדה שהוא כולו הרכב או שב"כ או משרד הפנים או משרד הביטחון.

אופיר פינס-פז: חברים, תפעילו שיקול דעת.

אופיר פינס-פז: הרי שום משפטן ראוי לא ייקח על עצמו לעמוד בראש וועדה כזאת.

אופיר פינס-פז: אני רוצה שיהיה שם נציג ציבור אותנטי, שבא מן הציבור, מן האקדמיה.

אופיר פינס-פז: אני מקבל את זה שיהיה רוב לממשלה במובן הזה של שב"כ ומשרד הביטחון אבל לפחות שיהיה שם נציג ציבור שמונה על ידי שר המשפטים ושר הפנים.

מירי פרנקל-שור: אני רוצה להציע שיהיו רק 3 חברי ועדה ולא 5.

מירי פרנקל-שור: היושב ראש יהיה מי שכשיר להתמנות שופט מחוזי שימנה או שר המשפטים או שר הפנים, זה להחלטתכם.

מירי פרנקל-שור: שניים, נציג ציבור שימנה השר שלא ממנה את היושב ראש, השלישי נציג שירותי הביטחון.

מירי פרנקל-שור: מדוע אני מציעה שיהיו רק שלושה חברים?

מירי פרנקל-שור: כי אני לא חושבת שניתן יהיה להסתפק בוועדה אחת.

מירי פרנקל-שור: במסגרת ההערות שלי אני רוצה להציע להסמיך את השר להקים מספר ועדות בהרכב הזה.

מירי פרנקל-שור: לכן אני חושבת שהרכב מצומצם יותר יהיה יותר ראוי ליישום.

אופיר פינס-פז: מייק, מה אתה אומר על זה?

מייק בלס: גם כשנאמר שהוא ימנה ועדה, לא נאסר עליו למנות לה שני הרכבים או שלושה הרכבים לפי הצורך.

דוד אזולאי: השאלה האם תהיה הגבלת זמן לתשובה לאותם פונים?

מירי פרנקל-שור: התייחסנו לזה בהצעת החוק שלנו שהוועדה חייבת לקבוע את סדרי הדין ובהחלט יש להתייחס לפרקי הזמן.

מייק בלס: עידכנו אותי שאנחנו בודקים עם שר המשפטים האם למנות נציג ציבור.

מייק בלס: נקבל את התשובה בעוד כמה דקות.

אופיר פינס-פז: אנחנו נמתין עם ההצבעות.

אופיר פינס-פז: מה עמדתכם לגבי המכסה?

אופיר פינס-פז: הרי במכסה אין היגיון.

אופיר פינס-פז: אם זה עניין של הגירה ועניין דמוגרפי אז אתה יכול לדבר על מכסות.

אופיר פינס-פז: פרופסור רובינשטיין יגיד לך שזה מקובל בהרבה מדינות.

אופיר פינס-פז: אבל אם זה עניין ביטחוני, מול הומניטארי, מה קשורה מכסה לעניין הזה?

מייק בלס: המכסה יושמה בהצעת החוק למקרה שבניגוד לכל מה שאנחנו מעריכים תהיה הצפה בתחום ההומניטארי שלא אליה התכוונו.

מייק בלס: לכן זה משהו שהוא נצור.

אופיר פינס-פז: אני מעריך שאתם תבואו עם הוראת שעה גם בשנה הבאה כולנו מקווים שלא יהיה צורך, אבל להערכתי מה שיקרה.

אופיר פינס-פז: אם תראו שקרה משהו בשנה הזאת עם ההומניטאריות, תבואו בשנה הבאה עם מכסה.

אופיר פינס-פז: תבואו עם נתונים ותראו למה צריך מכסה.

אופיר פינס-פז: זה הרבה יותר הגיוני מלהתחיל עם מכסה.

זהבה גלאון: אופיר, הם מבקשים לשנתיים.

זהבה גלאון: למה לתת לשנתיים מראש?

אופיר פינס-פז: הוראת השעה היא לשנה.

מייק בלס: הצענו את זה עד דצמבר 2008, שזה שנה ו-8 חודשים.

אופיר פינס-פז: חברים, אני לא הולך לעשות פה פיליבסטר.

אופיר פינס-פז: כל אחד יצביע לפי מצפונו, אבל אנחנו נצביע.

זהבה גלאון: לא קיבלת תשובות לגבי השדרוג ולגבי העלאת גיל הילדים.

זהבה גלאון: אלה שאלות שאתה שאלת ולא קיבלת תשובה.

אופיר פינס-פז: דניאל, אתה יכול להתייחס לנושא השדרוג של המעמד?

אופיר פינס-פז: למה השב"כ עומד על זה שלא ניתן יהיה לעשות שדרוג מעמד מעילה ביטחונית?

דניאל גבע: זאת תעודת הזהות, זה ברור.

אופיר פינס-פז: מה העילה הביטחונית לדבר הזה.

אופיר פינס-פז: יוכי, את מוכנה להסביר?

יוכי גנסין: אני מוכנה להסביר וגם הסברתי את זה בבית המשפט.

יוכי גנסין: אני אגיד יותר מזה, אחרי שבית המשפט שמע את הטענות שלי אני רוצה לומר שבעניין הזה אין מיעוט ואין רוב.

יוכי גנסין: כאשר התקופה הראשונה היא תקופה שבה אדם מסתובב עם היתר מט"ק בלבד.

יוכי גנסין: כאשר הוא מסתובב עם היתר מת"ק, הוא מגיע למחסום עם תעודת זהות פלסטינית.

יוכי גנסין: הבדיקה שלו נעשית כתושב פלסטיני ולכן היא בדיקה מחמירה יותר.

יוכי גנסין: לעומת זאת, כאשר הוא מקבל תעודת זהות של תושב ארעי, הוא מגיע לשם עם תעודת זהות כחולה, בדיוק כמוני וכמוך.

אופיר פינס-פז: לא זאת השאלה.

זהבה גלאון: זה פוגע בזכויות הסוציאליות.

יוכי גנסין: זאת השאלה.

יוכי גנסין: כאשר הוא עובר את המחסומים, הוא עובר אותם חופשי.

יוכי גנסין: הוא נכנס ויוצא לשטחים בחופשית.

אופיר פינס-פז: השאלה שלי אחרת.

אופיר פינס-פז: מה המניעה הביטחונית משדרוג מארעי לקבוע.

זהבה גלאון: הם רוצים לחסוך כסף למדינה.

יוכי גנסין: אלה נתונים שהראנו אותם וגם דני דיבר עליהם והם מראים שההצטרפות לארגוני הטרור והשימוש באנשים האלה הוא לקראת סוף התהליך ולא באמצעיתו ולא בתחילתו.

יוכי גנסין: אם האיש יודע שהוא יודע לקבל את הקבע, בדיוק אז ההצטרפות.

יוכי גנסין: לכן הרעיון הוא שעל ידי כך שהוא כל הזמן נמצא במבחן, משום שהוא נמצא בתושבות ארעי לשנה, על ידי כך אני דואגת לכך שהוא לא יעשה בו שימוש כי הוא לא תושב קבוע.

זהבה גלאון: אז שימצאו דרך לדאוג לזכויות הסוציאליות.

זהבה גלאון: אדוני, אני מסייעת לך.

אופיר פינס-פז: זהבה, יש לי הרגשה שאת תצביעי נגד החוק.

טלב אלסאנע: כדי להקטין את הנזק.

אופיר פינס-פז: טלב, אתה עושה פה דבר לא הוגן.

אופיר פינס-פז: אתה הגעת לפני עשר דקות.

טלב אלסאנע: אני מכיר את החוק הזה שנים.

טלב אלסאנע: זה לא חדש החוק הזה.

טלב אלסאנע: זה לא דיון ראשון.

טלב אלסאנע: יש בעיה אמיתית.

אופיר פינס-פז: אני קורא אותך לסדר פעם ראשונה.

אופיר פינס-פז: מייק, תאמר את הרכב הוועדה כפי שסוכם עם הממשלה.

אופיר פינס-פז: יהיה רשום שהשר יהיה רשאי להקים יותר מהרכב אחד במידת הצורך.

מייק בלס: יושב ראש הוועדה יהיה מי שכשיר לשמש כשופט בית משפט מחוזי שימנה שר הפנים.

מייק בלס: חבר בוועדה יהיה נציג שימנה שר הביטחון.

מייק בלס: כוונה כאן למישהו מהמנהל האזרחי או תאום פעולה בשטחים שיגיד את העובדות הרלוונטיות.

מייק בלס: חבר שלישי יהיה מי שימנה ראש שירות הביטחון הכללי, חבר רביעי עובד ממשרד הפנים, הכוונה למנהל אוכלוסין, שימנה שר הפנים.

מייק בלס: חבר חמישי יהיה מי שימנה שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: הכוונה לנציג ציבור.

מירי פרנקל-שור: שלא מבין עובדי משרדו.

אופיר פינס-פז: חייבים לתת למישהו מהציבור לייצג, זה לא יכול להיות הכל פנימי ממשלתי.

מייק בלס: בסופו של יום כל ההחלטות ממילא יהיו בביקורת שיפוטית.

דב חנין: צריך עלה תאנה.

מירי פרנקל-שור: האם זה יהיה מבין עובדי משרדו?

מייק בלס: נשמור על שיקול דעתו.

זהבה גלאון: זה לא עומד בקריטריונים של ועדה הומניטארית.

אופיר פינס-פז: אני עומד על כך שזה יהיה נציג ציבור, זה דבר מהותי.

אופיר פינס-פז: אני לא חושב שלשר המשפטים יש בעיה עם זה.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאולי לדרג המקצועי יש בעיה עם זה והוא לא רוצה שימונה גורם חיצוני.

יוכי גנסין: צריך לשאול את השר.

אופיר פינס-פז: תשאלו את השר ואנחנו נמתין.

מייק בלס: לגבי לוח הזמנים אני מבקש להשאיר את זה עד דצמבר 2008.

אופיר פינס-פז: אם הלכת לקראתנו במכסה ובנושא של הקווטות אז בסדר.

אופיר פינס-פז: הנימוקים לדחייה יצטרכו להיות בכתב.

מירי פרנקל-שור: אם הוועדה ממליצה והשר לא מקבל את עמדת הוועדה - - -

אופיר פינס-פז: אמרתי שהסירוב יהיה בכתב.

אופיר פינס-פז: הדבר השני זה לוח זמנים.

אופיר פינס-פז: בגלל שמדובר במקרים הומניטאריים שהם לא איחוד משפחות אז מטבע הדברים מדובר במקרים דחופים כי הם הומניטאריים.

אופיר פינס-פז: לכן אני מציע שלוח הזמנים יהיה 3 חודשים ולא 6 חודשים.

אופיר פינס-פז: זאת לא בקשה רגילה, לכן זה צריך להיות 3 חודשים לכל היותר.

מייק בלס: זה מוליך, בינתיים, לתשובה שלילית ולעתירה לבית משפט.

יוכי גנסין: אם מבקשים ממנו תעודה של רופא זה לוקח כמה חודשים.

אבי לקח: ישנו גם הליך שבו מבקשים השלמת מסמכים.

אופיר פינס-פז: זה בסדר.

אופיר פינס-פז: זה בתוך 3 חודשים מהיום שבו השלימו את כל המסמכים.

מייק בלס: ההצעה שלי היא שלא להיכנס ללוחות זמנים.

דוד אזולאי: ישנה בעיה שאנשים לא מקבלים תשובות במשך תקופה ארוכה.

זהבה גלאון: אדוני, איך יתנהל המנגנון ההומניטארי?

אופיר פינס-פז: השאלה היא לגבי העילות ההומניטאריות.

אופיר פינס-פז: יש פה דעה שאומרת שאם נפרט את העילות אז נקבע באופן יותר מדויק את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: יש טוענים שאם נפרט את העילות אז מגבילים את העילה וכדאי להשאיר את זה יותר פתוח.

יוכי גנסין: צריך לתת שיקול דעת יותר רחב.

זהבה גלאון: בהנחה שאתה משאיר פתוח ולא מצמצם, איך המנגנון יפעל.

זהבה גלאון: למי יבואו בפועל?

זהבה גלאון: למי יצטרכו לגשת?

אופיר פינס-פז: אנחנו נשאיר את הסעיף ההומניטארי פתוח.

אופיר פינס-פז: קיבלתי את דעתכם שזה עדיף.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוברים להצבעות.

זהבה גלאון: איך יפעל המנגנון ההומניטארי?

אופיר פינס-פז: רק חברי הכנסת נשארים בחדר, אני מבקש מהאורחים לצאת.

זהבה גלאון: איך יפעל המנגנון ההומניטארי?

זהבה גלאון: למי פונים?

זהבה גלאון: זה דבר משמעותי.

אופיר פינס-פז: השר יקבע את סדרי הדין בתוך 30 יום או 45 יום.

מייק בלס: הוא יפרסם.

אופיר פינס-פז: תוך 45 יום.

אופיר פינס-פז: אני מבקש מעובדי הממשלה להישאר.

אופיר פינס-פז: "הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון מס' 2).

דוד אזולאי: האם אנחנו הולכים להצביע עד 2008?

זהבה גלאון: זה שנה וחצי.

אופיר פינס-פז: אני כבר אומר, כל חבר כנסת יכול להציע כרגע הסתייגויות.

מירי פרנקל-שור: סעיף 5 לחוק קובע שחוק זה יעמוד בתוקפו אולם רשאית הממשלה באישור הכנסת להאריך בצו את תוקפו לתקופה שלא תעלה בכל פעם בשנה.

אופיר פינס-פז: אז אנחנו נאריך בשנה.

אופיר פינס-פז: מייק, אני לא מציע לכם לעשות דברים - - -

מירי פרנקל-שור: היתה חשיבה מאחורי הצו לשנה.

אופיר פינס-פז: "הצעת חוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה) (תיקון מס' 2).

אופיר פינס-פז: 1.

אופיר פינס-פז: בחוק האזרחות והכניסה לישראל (הוראת שעה), התשס"ג-2003 (להלן – החוק העיקרי), בסעיף 1, בהגדרה "מ פקד האזור", המילים "מפקד כוחות צבא הגנה לישראל בחבל עזה או" - יימחקו.

אופיר פינס-פז: " מי בעד?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 1 נתקבל.

אופיר פינס-פז: עבר ברוב.

אופיר פינס-פז: "2.

אופיר פינס-פז: בסעיף 2 לחוק העיקרי, אחרי "תושב אזור" יבוא "או לאזרח או לתושב של מדינה המנויה בתוספת ובמקום "לתושב כאמור" יבוא "לתושב אזור".

אופיר פינס-פז: זה בעצם סעיף הרחבה למדיניות אוייב שבספח.

דב חנין: ההסתייגות היא לבטל את הסעיף.

דב חנין: למען הפרוטוקול אני רוצה שיירשם גם שאני מתנגד למאחזים בלתי חוקיים.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההסתייגויות של דב חנין?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – מיעוט נגד – רוב הסתייגותו של חבר הכנסת דב חנין לא נתקבלה.

אופיר פינס-פז: ההסתייגות לא עברה.

אופיר פינס-פז: מי בעד סעיף 2 על פי הצעת הממשלה?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד - מיעוט סעיף 2, כהצעת הממשלה, נתקבל.

אופיר פינס-פז: "אחרי סעיף 3 לחוק העיקרי יבוא: היתר ורישיון במקרים הומניטאריים מיוחדים.

אופיר פינס-פז: 3א1.

אופיר פינס-פז: (א) על אף הוראות סעיף 2, רשאי שר הפנים מטעמים הומניטאריים מיוחדים, בהמלצת ועדה מקצועית שמינה לענין זה – 1.

אופיר פינס-פז: לתת רישיון לישיבת ארעי בישראל לתושב אזור או לאזרח או לתושב של מדינה המנויה בתוספת, אשר בן משפחתו שוהה כדין בישראל; 2.

אופיר פינס-פז: לאשר בקשה למתן היתר לשהייה בישראל בידי מפקד האזור, לתושב אזור אשר בן משפחתו שוהה כדין בישראל.

אופיר פינס-פז: ב.

אופיר פינס-פז: לעניין סעיף זה – 1.

אופיר פינס-פז: העובדה כי בן משפחתו של מבקש ההיתר או הרשיון, השוהה כדין בישראל, הוא בן זוגו, או כי לבני הזוג ילדים משותפים, לא תהווה כשלעצמה טעם הומניטארי מיוחד; 2.

אופיר פינס-פז: היה מבקש הרישיון תושב סוריה, ובן זוגו הוא בן העדה הדרוזית השוהה כדין בישראל ומתגורר בשטח רמת הגולן שהוחל עליה המשפט, השיפוט והמינהל של מדינת ישראל, לפי חוק רמת הגולן, התשמ"ב-1981, רשאי שר הפנים לראות בכך טעם הומניטארי מיוחד".

אופיר פינס-פז: סעיפים ג' ו-ד' ירדו.

רוברט אילטוב: אדוני היושב ראש, אני רוצה להציע את ג' כהסתייגות שלי.

אופיר פינס-פז: ג' ירד, כי זאת ההסכמה שלי עם הממשלה.

אופיר פינס-פז: אתה חלק מהקואליציה ומבחינתי אתה צריך להיות חלק מההסכמה הזאת.

אופיר פינס-פז: כך אני רואה את הדברים.

אופיר פינס-פז: חברים, הנושא של המכסה הוא מיותר, הוא לא קשור לכלום.

שי חרמש: צודק במאה אחוז.

ישראל כץ: הממשלה הסכימה לזה?

אופיר פינס-פז: זה עניין הומניטארי, זאת פשוט שטות.

מייק בלס: השר לא מוכן לוותר על העניין של המכסה.

ישראל כץ: אופיר, אתה לא יכול להוריד את זה.

ישראל כץ: אתה צריך להביא את זה להצבעה.

רוברט אילטוב: הממשלה יכולה להוריד, אין לי בעיה עם זה, אבל זכותי להגיש הסתייגות.

רוברט אילטוב: אני מבקש הסתייגות.

מייק בלס: הממשלה לא מורידה.

מייק בלס: ג' עם המכסה נשאר.

מייק בלס: מה שיתווסף זה סעיף קטן של הרכב הוועדה.

מירי פרנקל-שור: אם השר לא יאשר הוועדה תתכנס פעם נוספת.

מייק בלס: "שר הפנים ימנה מי שכשיר להיות שופט בית משפט מחוזי והוא ישמש כיושב ראש הוועדה".

אופיר פינס-פז: זה יהיה אדם מחוץ למערכת?

מייק בלס: אני מניח שזה מה שיקרה אבל לא קובעים את זה בחוק כי בסופו של דבר הוא יצטרך להיות חלק משירות המדינה כי הוא ימלא תפקיד על פי חוק.

מייק בלס: זאת תהיה העבודה שלו.

אופיר פינס-פז: חברי הוועדה יקבלו הוצאות או שכר.

מייק בלס: או שזאת תהיה כל עבודתם או שהם יעשו את זה בנוסף לעבודה אחרת שיש להם.

מייק בלס: יושב הראש הוא מינוי של שר הפנים.

מייק בלס: השני יהיה נציג שימנה שר הביטחון, השלישי, נציג שימנה ראש שירות הביטחון הכללי, הרביעי, נציג משרד הפנים או מנהל האוכלוסין שימנה שר הפנים, החמישי נציג שימנה שר המשפטים.

אופיר פינס-פז: אנחנו נמשיך את ההצבעות בהמשך.

אופיר פינס-פז: אני מכריז על הפסקה.

אופיר פינס-פז: אני לא מוכן, איתי יעמדו בסיכומים.

דוד אזולאי: השר יביא את ההצעה שלו ונצביע עליה.

דוד אזולאי: הישיבה חודשה בשעה 13.45

אופיר פינס-פז: אני ממשיך בהצבעות.

משה גפני: אפשר לדעת מה הסיכום שהגעתם אליו?

אופיר פינס-פז: הוועדה ההומניטארית תהיה מורכבת מהיושב ראש שהוא אדם שיהיה משפטן, שהוא יכול להיות שופט בית משפט מחוזי במינוי של שר הפנים.

אופיר פינס-פז: חברי הוועדה האחרים: נציג השב"כ, נציג מנהל האוכלוסין, נציג מתאם הפעולות בשטחים ונציג ציבור, לא עובד הממשלה, שימנו שר הפנים והמשפטים.

אופיר פינס-פז: יכולה לעבוד יותר מוועדה אחת באותו הרכב, כמובן עם אנשים אחרים, כדי להקל על העומס.

אופיר פינס-פז: אנחנו לא רוצים שזה יהיה בהתנדבות.

מיכאל איתן: אבל כל הדירקטורים הם לא עובדי מדינה.

אופיר פינס-פז: שר הפנים יוכל במידת הצורך להתקין הרכבים נוספים, כדי להקל על העומס.

מירי פרנקל-שור: תשובה זמנית תוך 3 חודשים ותשובה סופית תוך 6 חודשים.

אופיר פינס-פז: אמר אבי שבדרך כלל משרד הפנים נותן תשובות ראשוניים בתוך שבועיים.

מייק בלס: ניסחנו פה הצעה.

מייק בלס: הוועדה היא ועדה ממליצה ההחלטה היא החלטה של השר: "החלטות שר הפנים יינתנו בכתב בתוך 6 חודשים מיום שיומצאו לוועדה כלל המסמכים הדרושים לעניין".

אופיר פינס-פז: סירוב יהיה צריך להיות מנומק בכתב.

מייק בלס: כל החלטה תהיה בכתב.

אופיר פינס-פז: עכשיו, הסדרי פניה לוועדה.

אופיר פינס-פז: אנחנו מבקשים ששר הפנים יפרסם תוך 45 יום.

דוד אזולאי: אתה מתכוון לוועדות נוספות?

אופיר פינס-פז: לוועדה ההומינטארית.

אופיר פינס-פז: לגבי המכסה, יש הסכמה של השר לשנות מילה "במקום שר הפנים רשאי", משום שהפרשנות של רשאי שהוא חייב.

אופיר פינס-פז: שר הפנים דיבר איתי והאפשרות שהוא יעשה מכסה אינה גבוהה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נשנה את המילה "רשאי" למילה "יכול", דהיינו, ייכתב "שר הפנים יכול לקבוע בצו".

דב חנין: יש לי הסתייגות.

דב חנין: אנחנו הגשנו שורה של הסתייגויות לסעיף 3.

דב חנין: המהות של ההסתייגויות זה שאנחנו מציעים שהסעיף ינוסח "בהתקיים הטעמים ההומניטאריים המפורטים בסעיף, יהיה שר הפנים מחויב לתת רישיון שהייה בישראל.

דב חנין: זאת אומרת, יש פה היפוך של המטרה של הסעיף.

דב חנין: אני רוצה לחזור ולומר שלסעיף הזה יש גם השלכות קשות לא רק על הפלסטינים אלא גם על תושבי המאחזים הבלתי חוקיים בשטחים.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההסתייגות לסעיף 3 של חבר הכנסת חנין?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב ההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 3 לא נתקבלה.

אופיר פינס-פז: מי בעד הסעיף כולו כהצעת הממשלה?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד - 8 נגד – 5.

אופיר פינס-פז: סעיף 3 כהצעת הממשלה נתקבל.

משה גפני: אני רואה שאתה לא מצביע.

אופיר פינס-פז: הודעתי מספר פעמים שאני אצביע נגד.

אופיר פינס-פז: אני נגד החוק הזה כי לדעתי הוא חוק לא חוקתי, אבל אני מעדיף אותו עם יותר הקלות הומניטאריות מאשר יבוא הנוסח הקודם של שר הפנים, זה הכל.

משה גפני: זה מקובל עלי.

משה גפני: לא מקובל עלי שלא הזמנת את המועצות הדתיות שלא מקבלים משכורת.

אופיר פינס-פז: הם קיבלו 17 מיליון שקל.

משה גפני: הם לא קיבלו.

משה גפני: דיברתי איתם עכשיו.

משה גפני: מה?

משה גפני: זה השקר האחרון ששמעת בממשלה.

אופיר פינס-פז: "תיקון סעיף 3ג.

אופיר פינס-פז: 4.

אופיר פינס-פז: בסעיף 3ג לחוק העיקרי, אחרי "בישראל, לתושב אזור" מבוא "או לאזרח או לתושב של מדינה המנויה בתוספת", ובמקום "כי תושב האזור"יבוא "כי התושב או האזרח כאמור".

אופיר פינס-פז: מי בעד סעיף 4?

אופיר פינס-פז: מי נגד?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 4 נתקבל.

אופיר פינס-פז: סעיף 4 נתקבל.

אופיר פינס-פז: "5.

אופיר פינס-פז: בסעיף 3ד לחוק העיקרי – 1.

אופיר פינס-פז: הרישה עד המילים "ףלמדינת ישראל" תסומן "(א)" ןבה – א.

אופיר פינס-פז: במקום הקטע החל במילים "לא יינתן" עד המילים "אם קבע" יבוא "לא יינתן היתר לשהייה בישראל או רישיון לישיבה בישראל, לתושב אזור, לפי סעיפים 3, 3א1, 3א(2), 3ב(2) ו-(3) ו-4(2), ולא יינתן רישיון לישיבה בישראל לכל מבקש אחר שאינו תושב אזור, אם קבע"; ב.

אופיר פינס-פז: במקום "או בן משפחתו" יבוא "או המבקש האחר או בן משפחתם"; ג.

אופיר פינס-פז: בסופה יבוא "לעניין זה, רשאי שר הפנים לקבוע כי תושב האזור או המבקש האחר עלולים להוות סיכון ביטחוני למדינת ישראל בין השאר על סמך חוות דעת מאת גורמי הביטחון המוסמכים ולפיה במדינת מושבו או באזור מגוריו של תושב האזור או המבקש האחר מתבצעת פעילות העלולה לסכן את ביטחון מדינת ישראל או אזרחיה"; יש הערות?

דב חנין: כן.

דב חנין: הגשנו הסתייגות שעיקרה לבטל את סעיף 3ד לחוק העיקרי, שהוא בעצם מטיל אחריות על בני המשפחות.

דב חנין: אנחנו אומרים שאם יש טעם לסרב למישהו באופן אישי.

דב חנין: את הוא יסורב באופן אישי.

דב חנין: אני מדבר על סעיף 5.

דב חנין: במקום מה שכתוב בסעיף 5, ייכתב: "סעיף 3ד לחוק העיקרי בטל".

דב חנין: הכוונה שלי היא לבטל את אותו סעיף שמטיל את האחריות על אנשים.

אופיר פינס-פז: הוסכם עם משרד המשפטים שההרחבה הזאת לא תהיה.

אופיר פינס-פז: אנחנו נצביע על ההסתייגות שלך.

אופיר פינס-פז: מי בעד ההסתייגות של חבר הכנסת חנין לסעיף 5?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – מיעוט נגד - רוב ההסתייגות של חבר הכנסת דב חנין לסעיף 5 לא נתקבלה.

אופיר פינס-פז: ההסתייגות לא עברה.

אופיר פינס-פז: אני מצביע על סעיף 5 ללא סעיף 5(2).

אופיר פינס-פז: מי בעד?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 5 ללא סעיף ף5(2) נתקבל.

אופיר פינס-פז: סעיף 5 אושר.

אופיר פינס-פז: "6.

אופיר פינס-פז: אחרי סעיף 3ד לחוק העיקרי יבוא: שינוי התוספת 3ה הממשלה רשאית בצו, לשנות את התוספת.

אופיר פינס-פז: " מי בעד סעיף 6?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 6 נתקבל.

אופיר פינס-פז: סעיף 6 עבר.

אופיר פינס-פז: "7.

אופיר פינס-פז: בסעיף 5 לחוק העיקרי, במקום הקטע החל במילים "עד יום" עד המילה "ואולם" יבוא "עד יום ד' בטבת התשס"ט (31 בדצמבר 2008), ואולם".

אופיר פינס-פז: אנחנו צימצמנו את זה.

אופיר פינס-פז: זה לא יהיה עד 31 בדצמבר 2008 אלא עד 31 ביולי 2008.

אופיר פינס-פז: אני לא יודע איזה יום בשבוע.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שזה לא יוצא בפגרה.

מירי פרנקל-שור: בדרך כלל הפגרה היא באוגוסט.

משה גפני: אם אפשר, כשאתה מבקש להצביע, אל תגיד "הצבעת הממשלה".

משה גפני: קשה לי כל הזמן להצביע בעד הממשלה.

אופיר פינס-פז: דב חנין מציע 31 בדצמבר 2007.

אופיר פינס-פז: מי בעד?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד ההסתייגות – מיעוט נגד ההסתייגות – רוב הסתייגותו של דבר חנין לסעיף 7 לא נתקבלה.

אופיר פינס-פז: לא עברה.

דוד אזולאי: אני אבקש עד 31.12.2008.

אופיר פינס-פז: לא, אני מבקש ממך.

דוד אזולאי: אני מבקש להעמיד את הסתייגותי להצבעה.

אופיר פינס-פז: אני אעמיד אותה להצבעה.

אופיר פינס-פז: לי יש סיכום עם שר הפנים ועם הקואליציה שחברי הקואליציה לא יציעו הצעה שהיא מחוץ לסיכום ביני לבין שר הפנים.

אופיר פינס-פז: דוד, עשינו מאמץ גדול כדי לא לצאת לפגרה עם תוצאה גרועה של הוראת השעה הקודמת קודמת.

אופיר פינס-פז: אני חושבת שאם יש סיכום כזה, בין שר הפנים לביני, אני מצפה שתכבד את זה.

אופיר פינס-פז: זה יעזור לנו.

אופיר פינס-פז: באמת, עברנו פה הרבה מאוד מכשולים.

דוד אזולאי: אם זאת בקשתך, אני מכבד אותה.

אופיר פינס-פז: אני מודה לך מאוד.

אופיר פינס-פז: מי בעד סעיף 7 עד ה-31.7.2008?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 7 נתקבל.

אופיר פינס-פז: סעיף 7 עבר.

אופיר פינס-פז: "8.

אופיר פינס-פז: אחרי סעיף 5 לחוק העיקרי יבוא: "תוספת (סעיפים 2, 3א1, 3ג, 3ה) 1.

אופיר פינס-פז: איראן 2.

אופיר פינס-פז: לבנון 3.

אופיר פינס-פז: סוריה 4.

אופיר פינס-פז: עיראק.

אופיר פינס-פז: " מי בעד סעיף 8?

אופיר פינס-פז: הצבעה בעד – רוב נגד – מיעוט סעיף 8 נתקבל.

אופיר פינס-פז: סעיף 8 עבר.

אופיר פינס-פז: הצעת חוק האזרחות (הכניסה לישראל ) (הוראת השעה) עברה בהכנה לקריאה שניה ושלישית ותעלה למליאה מחר.

דוד אזולאי: אני מבקש הסתייגות לדיבור.

משה גפני: אני מבקש הסתייגות לדיבור.