ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 166, 2007-03-12 11:30

מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים להכין את הצעת החוק של חברת הכנסת נדיה חילו ושלי לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד רוצה שנספיק לעשות את ונביא את זה לקריאה שנייה ושלישית עוד במושב הנוכחי שמסתיים בעוד שבוע.

מיכאל מלכיאור: זו הכוונה, ונראה אם אנחנו עומדים בכוונות.

חנן ארליך: יש לנו הערה כללית שהיא לא מנוגדת לעצם ההצעה.

חנן ארליך: הממשלה הסכימה לקיומו של מוסד עליון ללשון הערבית וההערה מתייחסת לגבי מהותו של המוסד.

חנן ארליך: אנחנו חושבים שמבחינה עניינית יותר מתאים, ומובחן מהנושא של הלשון העברית, שזו תהיה מועצה מייעצת ליד משרד המדע, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: אתה מתואם עם השר החדש שלך?

מיכאל מלכיאור: כבר יש החלטת ממשלה שהוא השר שלך.

מיכאל מלכיאור: זה שזה עוד לא עבר בכנסת, אני מניח שהיום זה יעבור.

חנן ארליך: אני לא בא לכפור בצורך אמיתי במוסד ללשון ערבית, אבל מבחינה עניינית, בהשוואה ללשון העברית, אנחנו חושבים שהיא לא מדויקת ואפילו היא יומרנית מבחינה זו שהאקדמיה ללשון העברית, אפילו השורה שהועתקה מהחוק, מכוונת התפתחות הלשון וזה נכון לגבי הלשון העברית שהיא גם בארץ וגם בתפוצות, אבל לגבי הלשון הערבית, אני חושב שאף אחד לא באמת חושב שהאקדמיה ללשון העברית או המוסד העליון ללשון העברית, יהיה אשר יהיה, אכן יכוון את התפתחות הלשון הערבית בכלל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו דנו בזה בהכנה לקריאה ראשונה, וזה ברור שפה דובר על התפתחות של שפה בקנה מידה שיכול להיות במדינה שם הערבית היא שפה רשמית אבל היא לא השפה הראשונה.

מיכאל מלכיאור: יש פירוט לגבי הנושא הזה.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: בעיקרון זה עניין של הגדרה.

מירב ישראלי: בסעיף 2, בתפקיד המוסד, דיברנו על זה אבל אנחנו צריכים לתקן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נתקן את זה.

מיכאל מלכיאור: ניקח בחשבון את מה שאמרת.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנתקן את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: נתחיל עם הסעיף הראשון ולאחר מכן נעבור לסעיף השני.

מירב ישראלי: הצעת חוק המוסד העליון ללשון הערבית, התשס"ז-2007 1.

מירב ישראלי: הקמת המוסד.

מירב ישראלי: מוקם בזה מוסד עליון למדע הלשון הערבית (להלן – המוסד).

מירב ישראלי: המוסד הוא אקדמיה ללשון ושמו ייקבע על-ידיו.

מירב ישראלי: כאן יש כבר שתי הערות שהועברו אלינו – האחת, שזה צריך להיות בישראל, והשנייה, הסתייגות שהועברה על-ידי מוחמד ברכה, חנא סוויד ודב חנין המבקשים שיוקם מוסד למדע ולחקר הלשון הערבית.

מיכאל מלכיאור: אין לנו בעיה עם זה.

מירב ישראלי: בעיקרון המדע אמור לכלול הכול.

מיכאל מלכיאור: יש מישהו שיש לו הערות שליליות על זה?

מירב ישראלי: נראה לי שאחרי שנדבר על סעיף 2, אפשר לחזור לזה.

מיכאל מלכיאור: בינתיים נכניס את ההסתייגות.

מירב ישראלי: אם כן, הסעיף אומר: מוקם בזה מוסד עליון למדע ולחקר הלשון הערבית בישראל (להלן – המוסד).

מירב ישראלי: המוסד הוא אקדמיה ללשון ושמו ייקבע על ידיו.

מירב ישראלי: צריך להוסיף את זה גם בשם החוק?

מיכאל מלכיאור: אני חושב שלא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקימים מוסדות רק בישראל.

מירב ישראלי: 2.

מירב ישראלי: תפקיד המוסד תפקיד המוסד הוא לכוון את התפתחות הלשון הערבית על יסוד חקר הלשון לתקופותיה ולענפיה.

מירב ישראלי: כאן יש לנו הצעה של חברי הכנסת מוחמד ברכה, חנא סוויד ודב חנין האומרת: "תפקיד המוסד הוא לכוון ולעקוב אחר".

מירב ישראלי: צריך להחליט איך אנחנו רואים את המהות של המוסד הזה ולפי זה להגדיר.

מיכאל מלכיאור: מאחר שהטעינו את נציגת משרד המשפטים באשר לשעת הישיבה, התחלנו לדון בסעיפים השונים.

מיכאל מלכיאור: בסעיף 1 הכנסנו תיקון, לאחר שנענינו לבקשתם של חברי הכנסת ברכה, סוויד וחנין, והכנסנו את המילה "בישראל".

מיכאל מלכיאור: התבקשנו להכניס, ואכן הכנסנו, גם את המילה "ולחקר" אף על פי שאנחנו חושבים שמדע כולל גם חקר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו דנים עכשיו בסעיף 2.

מיכאל מלכיאור: יש כאן בעייתיות מובנית במשפט "לכוון את התפתחות".

מיכאל מלכיאור: עיקר ההתפתחות, מטבע הדברים, היא במדינות אחרות.

מיכאל מלכיאור: יש הצעה של חברי הכנסת ברכה, סוויד וחנין להוסיף את המשפט "לעקוב אחרי".

מיכאל מלכיאור: ד"ר רייטר, אולי יש לך הערות לנושא התפקידים, כי הייתי רוצה להכניס את זה לגוף החוק, כי זה בעצם העיקר.

מיכאל מלכיאור: אני מזכיר שדוקטור יצחק רייטר שמייצג את הפורום להסכמה אזרחית, מייצג גם גוף אקדמי רחב של שותפות של כל האוניברסיטאות בישראל ולכן חשוב לנו מאוד ללמוד את דבריו.

יצחק רייטר: נמצאת כאן גם עמיתתי, דוקטור קמילה אדמג מאוניברסיטת תל-אביב, שהיא בקשר עם המומחים, אנשי האקדמיה.

יצחק רייטר: אנחנו קיימנו ישיבה משותפת עם האקדמיה ללשון העברית כדי ללמוד את התפקידים של האקדמיה ללשון העברית ולראות בהתאמה מה מתוך זה נביא למוסד ללשון הערבית.

יצחק רייטר: אני מוכרח ראשית לברך על שיתוף הפעולה הפורה והמצוין שיש בין המומחים הערביים והאקדמיה ללשון העברית וזה חשוב גם לצורך החקר של ההשפעות ההדדיות בין העברית והערבית.

מיכאל מלכיאור: אנשי האקדמיה היו כאן בישיבה הקודמת ונתנו את תמיכתם המוחלטת בעניין עם שיתוף פעולה מלא.

יצחק רייטר: מתוך מה שעושה האקדמיה ללשון העברית, אנחנו מציעים לנסח בתפקידים את העיסוק של המוסד ללשון הערבית כחקירת הלשון הערבית לתקופותיה בתחום המינוח, הדקדוק, התעתיק, הכתיב, ההתאמה לעידן המחשוב וכן באוצר המלים ובמילונאות.

יצחק רייטר: בנוסף על כך אנחנו מציעים שבתפקידים של האקדמיה – דבר שהוא מובן מאליו, אבל הטלתם עליי לפרט – היא תשקוד על פרסום מחקריה, פעולותיה ותיקוני הלשון שייקבעו על-ידה.

יצחק רייטר: כלומר, אם האקדמיה תקבע תיקוני לשון, שהם רלוונטיים לגבי מוסדות בארץ, שזה יופיע כחלק מנגזרות התפקיד שלה.

יצחק רייטר: התלבטנו מאוד איך לתת ביטוי.

יצחק רייטר: ברור לנו שיש מקום לפן המקומי של השפה הערבית.

יצחק רייטר: זאת אומרת, זה נכון שיש גם אקדמיות בעולם הערבי, אבל לציבור הערבי בארץ יש גם היבטים של הספרות המקומית שלו, של הפרוזה, של השירה, שבאים לידי ביטוי בהשפעות של השפה שהן שונות ממקומות אחרים וחשבנו איך ראוי לתת מקום לפן המקומי של השפה הערבית.

מיכאל מלכיאור: יש שינוי מובהק בין הערבית שמדברים בארץ לבין ערבית שמדברים במקומות אחרים?

עבאס זכור: יש.

עבאס זכור: בשפה המדוברת כל יום, יש הבדל.

עבאס זכור: השפה הספרותית, בכל העולם היא אותה שפה.

יצחק רייטר: הייתי אומר שבתחום הספרות והשירה יש ביטויים מקומיים שהם כמובן מבחינים בין מה שקורה בתחום הזה במקומות אחרים.

מירב ישראלי: בהקשר לדבר האחרון שנאמר כאן, זה נאמר על-ידי עוד מישהו בישיבה הקודמת ואמרנו שנכניס את זה לדברי ההסבר.

מירב ישראלי: בעניין הזה, זה לא רק חקר הלשון אלא גם חקר התרבות הלשונית.

מירב ישראלי: זה רחב יותר מחקר הלשון עצמה במובן שזה ספרות ושירה.

מירב ישראלי: השאלה איך אפשר להגדיר את זה והאם באמת להרחיב.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שכן.

מיכאל מלכיאור: אין סיבה לצמצם את זה.

מיכאל מלכיאור: נכניס את כל הנקודות האלו בתוך הסבר של מה זה מכוון, כדי שיהיה סעיף נוסף או תת-סעיף.

מירב ישראלי: השאלה אם להשאיר את הסעיף כך או פשוט לפרט מטרות.

יצחק רייטר: חקר הלשון הערבית לתקופותיה בתחומי המינוח, הדקדוק, התעתיק, הכתיב, ההתאמה לעידן המחשוב וכן באוצר המלים ובמילונאות.

מירב ישראלי: זה עדיין מתקשר לחקר.

רוני טלמור: הערה לא משפטית.

רוני טלמור: יש לי כאן תרגום שהכין המתמחה שלנו למשימות והמטרות של האקדמיה לשפה הערבית שיושבת במצרים, בקהיר.

רוני טלמור: אם אתם רוצים, אני יכולה להקריא לכם כי יש שם דברים שאולי יכולים להשפיע לכאן או לכאן.

רוני טלמור: מה שחשוב להדגיש הוא שהאקדמיה שם עובדת בשיתוף פעולה גם עם סוריה, עיראק ועוד מדינות ערב.

רוני טלמור: אם אני זוכרת נכון, סוריה ועיראק מוזכרות שם כמפורש אבל מוזכרות גם מדינות אחרות.

רוני טלמור: אני חושבת שחשוב לראות את זה, בגלל שהמקום של השפה הערבית, לעומת מדינת ישראל, הוא קצת שונה.

מיכאל מלכיאור: גם מה שהם כותבים, הם לא העתיקו.

מיכאל מלכיאור: הם התאימו את זה לצרכים המיוחדים של השפה הערבית.

דב חנין: אני חושב שההערה של גברת טלמור היא מאוד נכונה, אולי לא בפירוט ספציפי, אבל היא נכונה.

דב חנין: אחד התפקידים הוא בהחלט לנסות לעמוד בקשרים בינלאומיים.

מיכאל מלכיאור: אמרנו את זה.

מיכאל מלכיאור: אמרנו שזה לא רק בינלאומיים אלא בהחלט בסביבה שלנו והשכנים שלנו.

מיכאל מלכיאור: אמרתי גם מעל במת הכנסת שזו אחת המטרות.

מירב ישראלי: נושא נוסף שעלה כאן היה עם איזה גופים בתוך המדינה המוסד הזה יעמוד בקשר.

מירב ישראלי: אפשר לכתוב סעיף בנושא הזה.

רוני טלמור: בתרגום עליו אני מדברת יש לנו תשעה סעיפים ואני פשוט אקריא אותם כמו שהם מתורגמים.

רוני טלמור: 1.

רוני טלמור: הוצאת מילונים ערוכים לזמנים המודרניים, מילונים מדעיים, כלליים וכולי.

רוני טלמור: 2.

רוני טלמור: לקבוע במה אפשר להשתמש בשפה הערבית ובמה אסור, ביטויים חדשים או אלה שנקלטים מחוץ לשפה.

רוני טלמור: 3.

רוני טלמור: להשקיע בתרבות או המורשת הערבית בשפה, ספרות, אומנות וכל שאר התכנים.

רוני טלמור: 4.

רוני טלמור: החייאת התרבות או המורשת הערבית בתחומים של שפה, ספרות, אומנות וכולי.

מירב ישראלי: זו אקדמיה שהתפקיד שלה הוא יותר רחב.

מיכאל מלכיאור: בתפקיד המוסד, אני חושב שנכניס את התרבות הלשונית.

רוני טלמור: 5.

רוני טלמור: לחקור את המבטא בשפה המדוברת בזמנים קודמים ומודרניים בצורה אקדמית בכדי לשמר את השפה הספרותית ולשפר את המחקר בשפה.

רוני טלמור: זה אומר גם לתת ביטוי להיסטוריה של השפה.

דב חנין: הנושא של השפה המדוברת מופיע בחוק?

יצחק רייטר: לא.

יצחק רייטר: דיברנו עם הסופרים והם טוענים שהם רוצים לעסוק בעיקר בספרותית.

דב חנין: כאן יש גם שפה מדוברת שאני חושבת שגם אותה חשוב לחקור.

דב חנין: האקדמיה עצמה תקבע במה היא פועלת, אבל אני חושב שצריך לכלול גם את זה כדי שלא יטענו שהם מתעסקים בשפה המדוברת.

מיכאל מלכיאור: לא הוגדר כאן שזו רק השפה הספרותית.

מיכאל מלכיאור: ברור שאלו שתי האופציות שישנן, הספרותית והמדוברת ואני חושב שאם נשאיר את זה פתוח, הכול יהיה תחת החוק.

מיכאל מלכיאור: גם אם הם ירצו ללכת מעבר לספרותי, יש על זה ויכוח גדול, אני לא רוצה להיכנס לוויכוח הזה.

עבאס זכור: בעולם הערבי לא מדברים ערבית מדוברת.

רוני טלמור: כדאי לציין שדווקא הערבית המדוברת, שמדוברת בישראל, הערבית הפלשתינאית, היא כנראה יותר ייחודית לנו.

עבאס זכור: והיא גם קרובה מאוד לספרותית.

מירב ישראלי: השאלה אם כדאי לומר שהתפקידים יתייחסו לספרותית, אבל גם למדוברת.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להשאיר את זה פתוח.

רוני טלמור: 6.

רוני טלמור: עידוד ספרות כתובה ועידוד היצירה הספרותית על ידי הוצאה לאור, כנסים ותחרויות.

רוני טלמור: הוצאה לאור של מגזינים, חוברות, ספרים המכילים את החלטות האקדמיה והמחקרים של החברים.

רוני טלמור: 7.

רוני טלמור: לייעץ לגורמים הרלוונטיים איך לנהוג כדי לשמר את איכות השפה הערבית והרמה שלה, ואופן העברתה בלימודים והפצתה, וייחוד המונחים בה.

מיכאל מלכיאור: העניין הזה של להשפיע על הוראה, הוא כן טוב.

מירב ישראלי: בסוף נאמר – וצריך לראות איך לעשות זאת – שההחלטות יהיו ישימות למוסדות החינוך.

מיכאל מלכיאור: למה זה לא יכול להיות חלק מהתפקיד.

מירב ישראלי: זה יכול להיות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שטוב להכניס את הנושא שאמרת עכשיו בצורה יותר טובה.

מיכאל מלכיאור: תקריאי שוב את הנוסח.

רוני טלמור: לייעץ לגורמים הרלוונטיים איך לנהוג כדי לשמר את איכות השפה הערבית והרמה שלה, אופן העברתה בלימודים והפצתה, וייחוד המונחים בה.

יצחק רייטר: אנחנו ניסחנו את זה בסעיף של קשרי העבודה שיהיו לאקדמיה עם מוסדות אחרים.

מיכאל מלכיאור: גם זה.

מיכאל מלכיאור: אני כן חושב שזה טוב להכניס את ההשפעה על ההוראה כחלק מהתפקיד.

מיכאל מלכיאור: זה לא רק חקר אלא זו השפעה על איך מלמדים ומה מלמדים.

מירב ישראלי: צריך לדייק יותר כך שנדע מה בדיוק התפקיד.

גוני צור: בישיבה הקודמת דיברנו על הנושא הזה.

גוני צור: השאלה הייתה אם האקדמיה ללשון העברית עוסקת באיזשהו אופן בהשפעה על דיבור תקין, קריינים וכולי.

גוני צור: שוחחנו על זה ארוכות ואמר דוקטור עופר שנכח בישיבה שהם באמת היו מאוד רוצים, אבל הם לא יכולים לא רק לא לכפות אלא אפילו לא להשפיע בנושא פרקטי.

גוני צור: לכן צריך לבדוק אם ניתן לצפות מהאקדמיה שתפקידה יהיה גם ליישם.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על יישום אבל מדברים על כך שהיא רואה כתפקיד שלה לקבוע נורמות שראוי שייושמו.

מיכאל מלכיאור: ברור שהיא לא יכולה להיות אחראית על היישום.

מירב ישראלי: השאלה אם אתה רוצה לומר משהו מעבר לזה שהיא חוקרת והיא קובעת, אוצר מלים ומלונאות, איך אתה רוצה להתייחס לנושא של הוראה וחינוך של השפה הערבית.

מירב ישראלי: השפעה זה משהו שהוא לא בדיוק תפקיד.

יצחק רייטר: אפשר לומר שהיא תנחה את מוסדות החינוך בארץ בכל הקשור לתקינות השפה הערבית.

מירב ישראלי: שזה אומר גם המוסדות להשכלה גבוהה ומערכת החינוך?

מירב ישראלי: אנחנו צריכים לדון עד כמה זה מחייב.

מירב ישראלי: מעבר להחלטות שהיא מפרסמת, יש נושא של הנחיה וייעוץ שהם משהו יותר רחב.

מיכאל מלכיאור: זאת יותר הנחיה לייעוץ למוסדות חינוך ואקדמיה.

רוני טלמור: 8.

רוני טלמור: לערוך כנסים ומפגשים בנושאים שהאקדמיה מטפלת בהם ולהשתתף בכנסים הרלוונטיים.

רוני טלמור: 9.

רוני טלמור: להדק את הקשר עם ארגונים, עם אקדמיות וגופים במצרים ומחוץ למצרים.

דב חנין: אני מאוד מברך על המהלך הזה כפי שמופיע בסעיף המטרות.

דב חנין: אני חושב שסעיף המטרות צריך לאפשר.

דב חנין: אנחנו לא צריכים להיות מאוד מודאגים מהשאלה אם האקדמיה תעשה את כל הדברים, אבל צריך לאפשר לה מרחב של פעולה.

דב חנין: זו גם הייתה הסיבה העיקרית שנכנסתי לדיון החשוב הזה - ואני חייב לרוץ לדיון אחר – כיוון שהייתי קצת מודאג מהמילה לכוון שנראתה לי לא מתאימה.

דב חנין: אני רוצה לנצל את ההזדמנות ומבקש שההסתייגויות שלנו יירשמו, למרות שאני ממילא לא יכול להצביע עליהן.

מיכאל מלכיאור: הכנסנו אותן.

דב חנין: מה שנכנס, נכנס.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו את כל ההסתייגויות.

דב חנין: מה שלא נכנס, אני מבקש שיירשם כדי שזה יאפשר לנו להתייחס בזמן הדיון במליאה.

מירב ישראלי: אם כן, כפי שאמרנו, לא יהיה הסעיף הראשי האומר שתפקיד המוסד הוא לכוון אלא נכתוב תפקידי המוסד ונפרט את התפקידים.

מירב ישראלי: ניקח את מה שהוצע פה - העניין של חקר הלשון הערבית לתקופותיה - יחד עם מה שפירטה רוני, ונראה מה מכוסה ומה לא מכוסה.

מירב ישראלי: צריך עוד לנסח את זה בצורה יותר משפטית.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שלנושא הניסוח אמרנו די נכון.

מירב ישראלי: כן, אבל יהיה צריך לסדר את זה.

חנן ארליך: בנושא התרבות, אני חושב שלמחלקה לתרבות ואומנות יש גם מדור לתרבות ערבית.

מיכאל מלכיאור: אלה שני דברים לגמרי שונים.

מירב ישראלי: אתה מוטרד מעניין התרבות הלשונית?

חנן ארליך: כן.

מיכאל מלכיאור: זו תרבות לשונית ולא לשון תרבותית.

מירב ישראלי: הם לא אמורים לעסוק בחקר האקדמי של התרבות והשירה.

מיכאל מלכיאור: אלא על ההיבטים הלשוניים שבה.

יצחק רייטר: באקדמיה ללשון העברית, כמו שאנחנו מאמינים יהיה גם באקדמיה ללשון הערבית, חברים לא רק אנשי אקדמיה אלא גם סופרים.

יצחק רייטר: עמוס עוז למשל חבר באקדמיה ללשון העברית.

יצחק רייטר: זאת אומרת, הם עוסקים במהות של הספרות ובתרומתה ללשון, ובחקר הלשון, כיצד הוא בא לידי ביטוי בספרות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מסמיכים את מירב ישראלי על-פי ההנחיות כאן, ואני חושב שכולנו מסכימים על כך.

מירב ישראלי: המוסד – תאגיד.

מירב ישראלי: יש פה הסתייגויות של חברי הכנסת ברכה, סוויד וחנין, אבל לדעתי הן לא רלוונטיות לסעיף הזה.

מירב ישראלי: בסעיף הזה אנחנו מדברים על אופי המוסד מבחינה משפטית.

מירב ישראלי: משרד המדע והתרבות חושב שזו צריכה להיות מועצה מייעצת.

יצחק רייטר: אני חושב שהמהות של כל החוק הזה, מטרתו הייתה לתת שדרוג לשפה הערבית ולקדם את האוכלוסייה הערבית לשוויון עד כמה שזה ניתן.

יצחק רייטר: מה שאני שומע שמוצע כאן, בעצם מנסה להחזיר אותנו אחורה לאיזשהו דבר מייעץ ובלתי מחייב.

יצחק רייטר: במשרד התרבות ובמשרד החינוך יש מועצות שממילא קיימות אבל אני חושב שכאן מדובר על הקמת מוסד עליון לשפה הערבית ובהחלט הוא חייב לבוא לידי ביטוי.

רוני טלמור: לעניין התאגיד.

רוני טלמור: אני מסכימה שהביטוי מועצה מייעצת לא מתאים לגבי גוף כזה שלא אמור להיות גוף מייעץ, אבל העיקרון שמציע משרד המדע, עד כמה שאני מבינה אותו, הוא להקים את הגוף הזה לא כתאגיד סטטוטורי נפרד שיש לו ישות משפטית משל עצמו אלא בעצם כגוף שנמצא בתוך הממשלה במובן הרחב, ובעצם זו מועצה בתוך הממשלה.

רוני טלמור: יש לזה הרבה יתרונות.

רוני טלמור: קודם כל, משום שתאגיד סטטוטורי, אין עליו רשות מפקחת ויש הרבה יותר קשיים, לפחות כאשר נוצרות בעיות.

רוני טלמור: אני מבקשת להוסיף שהמועצה היא לא בהכרח פחות עצמאית מאשר תאגיד סטטוטורי.

רוני טלמור: אם ניקח כדוגמה את מועצת הכבלים והלוויין לעומת הרשות השנייה, כאשר מועצת הכבלים היא גוף פנים ממשלתי והרשות השנייה היא תאגיד סטטוטורי, לומר שמועצת הכבלים היא פחות עצמאית, אני לא בטוחה שזה יהיה נכון.

רוני טלמור: גם בתאגיד סטטוטורי יש בעיות ובעיקר נושא התקציב שעוד נגיע אליו והוא עדיין תלוי בממשלה.

רוני טלמור: לכן הקמת התאגיד כשלעצמה לא פוטרת את הצורך בעצמאות מלאה.

רוני טלמור: זה תלוי גם בדברים אחרים.

מיכאל מלכיאור: הנושא כאן הוא נושא רגיש.

מיכאל מלכיאור: זה שזה גוף עצמאי, אני חושב שזה חשוב למרות שהוא אמנם תלוי במימון המדינה.

מיכאל מלכיאור: אני בטוח שדעת המשרד בעוד 4-5 שעות תשתנה בצורה מהותית ורחבה ולכן אני חושב שחבל להעלות את זה.

מיכאל מלכיאור: זו שאלה עקרונית.

מיכאל מלכיאור: זאת יכולה להיות מועצה, זו יכולה להיות מועצה מייעצת.

חנן ארליך: לפי דעתי כל הסמכויות שכתובות כאן יהיו קיימות לגבי אותו גוף.

רוני טלמור: הממונה על שוק ההון, ביטוח וחיסכון הוא גוף פנים ממשלתי ולעומתו רשות ניירות ערך היא תאגיד סטטוטורי.

רוני טלמור: האם נראה לך הממונה על שוק ההון הוא פחות עצמאי בפיקוח שהוא עושה בשוק ההון מאשר רשות ניירות ערך?

רוני טלמור: זה לא פוגע בעצמאות.

מיכאל מלכיאור: יש הבדל בין דבר שהוא פנים ממשלתי לבין דבר שהוא מחוץ לממשלה, וזה כל ההבדל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאנחנו לא רוצים כאן גוף פנים ממשלתי.

מיכאל מלכיאור: בעצם הביטוי, את כבר נתת את התשובה.

מיכאל מלכיאור: אלא אם כן חברי הכנסת מסכימים להערה הזאת, אני מציע שנמשיך.

מירב ישראלי: כאמור, יש הסתייגויות של סיעת חד"ש שלא רלוונטיות לנושא של התאגיד, אבל הם בעצם מבקשים להוסיף הוראות.

מירב ישראלי: הנושא הראשון הוא ועדת ביקורת פנימית, שבמוסד תהיה ועדת ביקורת פנימית שתהיה כפופה להוראות מבקר המדינה.

מירב ישראלי: בגופים אחרים יש מבקר פנים לפי חוק הביקורת הפנימית.

מירב ישראלי: אין את זה בחוק האקדמיה ללשון העברית, כי זה תאגיד ישן, אבל יש חוקים חדשים יותר שיש בהם מבקר פנימי.

רוני טלמור: אפשר גם וגם.

רוני טלמור: גם יחידת ביקורת וגם מבקר פנימי.

רוני טלמור: בהצעת חוק רשות השידור נתחייב למבקר פנים וזה רלוונטי להיקף הפעילות.

קריאה: מה התפקידים?

רוני טלמור: התפקידים של ועדת ביקורת ושל מבקר פנימי הם שונים.

מיכאל מלכיאור: מה מקובל בגוף בסדר גודל כזה?

מיכאל מלכיאור: אני בעד הביקורת הפנימית.

מירב ישראלי: יש לנו פה סעיף שהמוסד הבלתי מבוקר כפוף למבקר המדינה.

מירב ישראלי: זאת אומרת, מבקר המדינה עצמו יכול להיכנס למוסד ולבדוק.

מירב ישראלי: לכן אני לא בטוחה שצריך להקים ועדת ביקורת.

מירב ישראלי: התחושה שלי היא שרצוי שתהיה ביקורת בתוך התאגיד.

רוני טלמור: אני חושבת שיש הבדל בנושא הדוחות הכספיים, אבל אני לא חושבת שכאן זה נושא מאוד מרכזי.

מירב ישראלי: השאלה אם להוסיף סעיף לגבי המבקר הפנימי.

מיכאל מלכיאור: אני בעד.

מיכאל מלכיאור: נוסיף סעיף כזה.

מירב ישראלי: 3.

מירב ישראלי: המוסד – תאגיד המוסד הוא תאגיד.

מירב ישראלי: (א) מספר חברי המוסד לא יפחת מ-15 ולא יעלה על 23.

מירב ישראלי: חברים במוסד שמלאו להם 75 שנים לא יבואו במניין זה.

מירב ישראלי: לא יותר מ-25 אחוזים מהחברים במוסד יכולים להיות תושבי חוץ.

יצחק גלנטי: הייתי מבקש לקבל הסבר על המגבלה הזו של גיל 75.

יצחק גלנטי: בגיל 75 הוא מפסיק להיות אדם?

מיכאל מלכיאור: לא, להיפך.

מיכאל מלכיאור: בניגוד להרבה גופים אחרים, הם נשארים חברים מלאים אבל מוסיפים עליהם.

מיכאל מלכיאור: יש בין 15 ל-23 חברים, אתה מגיע לגיל 75, אתה ממשיך להיות חבר, אבל יכולים להוסיף עוד אחד צעיר יותר כדי שילמד מהחבר המבוגר יותר.

מיכאל מלכיאור: יש לו זכות הצבעה, הוא לא יוצא מהגוף אלא נשאר בו.

מיכאל מלכיאור: להיפך, זה מכבד פה יותר.

יצחק גלנטי: בכל מקרה, מספר החברים לא יעלה על 23, כולל אותם.

מיכאל מלכיאור: הם לא יבואו במניין.

יצחק גלנטי: זאת אומרת שסך כל חברי המוסד יכול לגדול עם הזמן.

מיכאל מלכיאור: נכון.

רוני טלמור: עד 46.

יצחק גלנטי: בכל מקום, היכן שקיימת מגבלת גיל, אני עוצר.

מיכאל מלכיאור: פה אין מגבלת גיל אלא להיפך.

מירב ישראלי: יש כאן הסתייגות, להעלות את המספר ולקבוע שהוא יהיה מ-21 ל-35.

רוני טלמור: ככל שיש יותר חברים, יותר קשה לקיים דיונים.

רוני טלמור: השאלה היא למה לחייב שזה יהיה כל כך גדול.

קריאה: אנחנו יודעים שבדרך כלל חצי מהחברים לא מופיעים.

רוני טלמור: השאלה אם יש סיבה מיוחדת מבחינת הרכב המוסד או משהו כזה, מבחינת האנשים שאתה רוצה לראות מיוצגים שם.

מיכאל מלכיאור: הם יכולים להגיש הסתייגות.

מיכאל מלכיאור: אני בעד להשאיר את המספר כפי שהוא, מה עוד שהמספר הזה תואם את האקדמיה ללשון העברית.

חנן ארליך: לגבי הסיפא של הסעיף, 25 אחוזים.

חנן ארליך: למיטב הבנתי אין פה מניעה משפטית אבל אני רוצה לומר שעד כמה שאני מבין מטרת הרישא הזו באקדמיה ללשון העברית היא מתוך אותה ראייה שהאקדמיה ללשון עברית לגם משרתת את התפוצות ולכן יש לה ייצוג.

חנן ארליך: במקרה שלנו אני חושב שזה לא רלוונטי.

קריאה: הם אולי ישרתו את ארצות ערב האחרות.

רוני טלמור: יכול להיות פרופסור שהוא מומחה לספרות ערבית.

יצחק גלנטי: עשויה להיות כאן זליגה להיבטים פוליטיים.

יצחק גלנטי: אני חושב שעל האקדמיה הזו להיות מנועה מלהיות בעלת מאפיין פוליטי כלשהו.

יצחק גלנטי: לכן אני חושב שצריך להכניס כאן מגבלה.

יצחק גלנטי: 25 אחוזים לדעתי זה המון, או לחילופין לומר שתושבי חוץ, להוציא מדינות אלה ואלה.

מיכאל מלכיאור: אתה צריך כאן הסכמה של הממשלה.

יצחק גלנטי: אתה למעשה בוחר אותם לכל חייהם.

מיכאל מלכיאור: לא יכניסו אנשים לאקדמיה שהם אויבים.

מיכאל מלכיאור: יש אפשרות להביא מומחים.

מיכאל מלכיאור: אין לי בעיה לצמצם את זה.

חנן ארליך: למומחים צריכה להיות זיקה למדינת ישראל מלבד מומחים לשפה.

מיכאל מלכיאור: נאמר 10 אחוזים.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות מומחה שלא גר פה, ואגב, הוא יכול להיות ערבי ישראלי או יהודי, אבל הוא יושב באיטליה.

רוני טלמור: ההוראה הזו היא מאוד הגיונית לגבי השפה העברית שיש לה אקדמיה אחת בעולם ושהעם היהודי מתגורר במדינות שונות.

רוני טלמור: צריך אולי לחשוב אם אותו הגיון מתאים לאקדמיה לשפה הערבית.

רוני טלמור: יכול להיות – ולא מתוך כוונה לפגוע – שזה לא מתאים.

מירב ישראלי: באקדמיות כאלה יש עניין של חילופי תרבות.

מירב ישראלי: אני חושבת שלמשל ישראלים חברים באקדמיה הצרפתית.

מירב ישראלי: ההיגיון הוא לא רק הנושא של היחס לתפוצות.

מירב ישראלי: הרבה פעמים הנושא של חילופי מידע יכול להיות רלוונטי.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שנוריד ל-10 אחוזים וכך נענה על כל החששות שעלולות להיות.

מיכאל מלכיאור: אני מציע גם שנשאיר את המספר 15 עד 23.

מירב ישראלי: (ב) 15 החברים הראשונים של המוסד ימונו על ידי שר המדע, התרבות והספורט (בחוק זה – השר).

מירב ישראלי: הודעה על הרכב המוסד ועל כל מינוי נוסף של חברים בו תפורסם ברשומות.

מירב ישראלי: (ג) בתום שנה אחת למינוי 15 החברים הראשונים, ימנה המוסד, בכל שנה, לא יותר משני חברים נוספים עד שיגיע מספר החברים ל-23.

מירב ישראלי: כן ימנה המוסד חבר חדש כל אימת שיתפנה מקומו מכל סיבה שהיא.

מירב ישראלי: (ד) חברי המוסד מתמנים לכל ימי חייהם, אך המוסד רשאי לראות את מקומו של חבר במקום שנתפנה ולמנות אחר במקומו או למנות לו ממלא מקום זמני, אם אותו חבר לא השתתף בישיבות המוסד במשך שנה, או אם ידוע מראש שלא יוכל להשתתף בהן, או אם הורשע בעבירה שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה הוא אינו ראוי לשמש כחבר המוסד, או אם החבר בעצמו ביקש זאת.

מירב ישראלי: (ה) תוקפו של דיון במוסד לא ייפגע מחמת שנתפנה בו מקומו של חבר מחבריו, או מחמת פגם שחל במינויו.

מיכאל מלכיאור: יש הערות?

רוני טלמור: כן.

רוני טלמור: הנוסח הזה של הסעיף הוא שונה מהקיים בחוק המוסד האקדמיה ללשון העברית, שם נאמר לגבי חברים הראשונים שתתמנה ועדת מינויים מיוחדת בהרכב של ארבעה מהממשלה, חמישה מוועד הלשון העברית ושניים מההסתדרות הציונית, וזו הוועדה שממנה את החברים.

רוני טלמור: אני מבינה שהיה קשה בהכנה לקריאה ראשונה לחשוב על הרכב של ועדה ממנה אבל נראה לי שלא ראוי ששר אחד ימנה את כל האקדמיה אלא אולי כדאי לחשוב על ועדת מינויים.

עבאס זכור: היום הממשלה שותפה במינוי.

רוני טלמור: למה הממשלה צריכה למנות?

עבאס זכור: שלפחות יהיה ייעוץ.

רוני טלמור: בדיון הקודם, לפני ההצבעה לקריאה הראשונה, הוזכר שבישראל יש היום גוף וולנטארי שעוסק בשפה הערבית.

רוני טלמור: אני לצערי לא מכירה אותו.

רוני טלמור: אני לא מכירה מספיק טוב מבחינה מקצועית איך נראה העולם האקדמי של השפה הערבית, אבל נראה לי שאפשר לשבת ולחשוב על הרכב של גופים שרוצים לתת להם את המנדט הראשוני להקים את האקדמיה, וחלק מזה יכולה להיות גם הממשלה, כפי שנעשה לגבי השפה העברית, אבל נראה לנו לא נכון שכל ההרכב ייבחר על-ידי הממשלה ועוד על-ידי שר אחד.

עבאס זכור: בתוך ה-15 חברים, צריכים להיות לפחות 50 או 60 אחוזים הם ערבים.

מיכאל מלכיאור: נשמע הגיוני.

מירב ישראלי: שני-שלישים מחברי המועצה.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאור: זה מוסד מסוג אחר.

עבאס זכור: לפחות 50 אחוזים.

יצחק רייטר: הכוונה של היוזמים הייתה שרוב החברים יהיו ערבים.

מיכאל מלכיאור: אם אתה קובע שלפחות 50 אחוזים מהחברים יהיו ערבים, אתה לכן לא מגיע למוסד שהוא מוסד יהודי שרוצה להשתלט על השפה הערבית.

פרח ג'עפר: אני חושב שזה חשוב, כי מעמד האקדמיה הזאת בעולם הערבי אומר גם להיכנס לעולם הערבי.

פרח ג'עפר: חשוב שרוב חבריה יהיו ערבים.

פרח ג'עפר: אתה הרי רוצה להתמודד ולהתווכח על דברים מסוימים מול האקדמיות בעולם הערבי.

מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל, נאמר לפחות שני-שליש.

מיכאל מלכיאור: לא סיימנו את השאלה לגבי המינוי וזו שאלה מאוד חשובה.

מיכאל מלכיאור: אתם רוצים להרחיב את זה משר המדע והתרבות לעוד גופים.

מיכאל מלכיאור: אפשר לחשוב למשל על שר החינוך.

מירב ישראלי: יש את ועד הלשון אבל אני חושבת שהם גם רוצים להיות חלק מהחברים, ואז הם לא יוכלו למנות את עצמם.

מיכאל מלכיאור: אפשר לומר גם תוך התייעצות.

מירב ישראלי: אפשר לעשות בהתייעצות אתם אבל השאלה איזה גוף יכול להיות.

רוני טלמור: אם השר ימנה את ההרכב הראשוני, צריך לזכור גם שהמינויים האלה יצטרכו אחרי כן לעבור בדיקה.

רוני טלמור: מינויים שנעשים שלא על ידי שרים לא יצטרכו לעבור בדיקה כזאת.

מירב ישראלי: גם באקדמיה ללשון העברית, זו הממשלה שממנה.

מירב ישראלי: מבחינתך דבר כזה לא יחייב בדיקה?

רוני טלמור: אני צריכה לבדוק את זה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שחלק גדול מהגוף שקיים היום, שאני מבין שהוא גוף מקובל בציבור הערבי, אמור להיות חברים בגוף החדש.

מיכאל מלכיאור: לכן כמה שיותר נכניס אותם לכאן, תהיה להם בעיה יותר גדולה להיות חלק מהגוף החדש כי הם לא יכולים להמליץ על עצמם כי מדובר בניגוד עניינים.

מירב ישראלי: באקדמיה ללשון העברית נאמר:

מירב ישראלי: "15 החברים הראשונים של המוסד ולשם כך בלבד, יתמנה חבר מינויים אשר ארבעה מחבריו יתמנו על ידי הממשלה, 5 יתמנו – זה לא שהם לכאורה חברי ועד הלשון – על ידי ועד הלשון העברית, ושניים על ידי ההסתדרות הציונית העולמית".

מירב ישראלי: אני לא יודעת איך זה נעשה אז.

מירב ישראלי: זה גוף אד-הוק לצורך מאוד מסוים.

יצחק רייטר: אני מציע שהשר ימנה בהתייעצות עם ראשי החוגים לערבית באוניברסיטאות.

פרח ג'עפר: אנחנו מדברים כאן על התייעצות עם החוגים.

פרח ג'עפר: אני חושב שמתוך החוגים יתמנו כמה אנשים ולכן צריך לתת לחוגים ללשון ערבית אמירה בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: הממשלה ממנה בהמלצת שר התרבות והמדע, ואז אתה מרחיב את זה.

מיכאל מלכיאור: אם יש התנגדות גדולה, אפשר לטפל בזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על המינויים הראשונים.

עבאס זכור: כדי שזה לא יהיה גוף פוליטי, אפשר לערב גם את המפלגות הערביות.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שהממשלה תמנה לפי המלצת שר המדע והתרבות והשר חייב בהתייעצות עם הגוף הקיים, העמותה, ועם ראשי החוגים, נציגי האקדמיה שאחראים על התחום באוניברסיטאות.

מירב ישראלי: עד כמה שאני מבינה, ועד הלשון העברית מינה אנשים לחבר הנאמנים אד-הוק וחלק מהאנשים שמונו בוודאי היו מוועד הלשון.

מירב ישראלי: יש פה הערה שוועד הלשון יחדל להתקיים, אומרים שיועברו כל הנכסים של ועד הלשון, כך שבוודאי חלק מהאנשים ימונו.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה פותר את כל הדברים שנאמרו מסביב לשולחן.

מיכאל מלכיאור: זה מקובל עליכם?

רוני טלמור: אולי יש גופים נוספים העוסקים בחקר השפה הערבית.

מיכאל מלכיאור: אומרים לך כולם שאין גוף אחר.

מירב ישראלי: אולי נכתוב גופים, ואז יתייעצו עם מי שקיים.

חנן ארליך: בינתיים יש רק גוף אחד ויש את האוניברסיטאות.

מיכאל מלכיאור: זה דבר חד-פעמי ולא בינתיים.

מיכאל מלכיאור: אחר כך האקדמיה ממנה את האנשים.

מירב ישראלי: אם כן, אנחנו אומרים הממשלה לפי המלצת שר המדע והתרבות שיתייעץ עם גופים.

עבאס זכור: הם מתמנים לכל חייהם ולא לתקופת זמן.

מיכאל מלכיאור: זה כמו באקדמיה ללשון העברית.

מיכאל מלכיאור: שר המדע והתרבות יתייעץ עם הגופים העוסקים בחקר הלשון הערבית.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו אומרים גופים שעוסקים בחקר הלשון הערבית, אין מישהו אחר.

מירב ישראלי: והמוסדות להשכלה גבוהה.

מירב ישראלי: זה לגבי המינוי הראשון.

מירב ישראלי: יש הערות נוספות לסעיף הזה שהקראתי?

חנן ארליך: הנושא הזה של השני-שליש.

מירב ישראלי: כן, את זה הוספתי.

חנן ארליך: בסעיף קטן (ד), אם החבר לא ישתתף בישיבות המוסד שנה תמימה, יש לא מעט חוקים שם יש תוספת של מספר מסוים של ישיבות.

מירב ישראלי: אתה רוצה שלוש ישיבות רצופות?

חנן ארליך: כן.

מירב ישראלי: בסדר.

רוני טלמור: אולי נוסיף אחר כך הוראה מסודרת לגבי פקיעת כהונה.

מירב ישראלי: אין בעיה לעשות את זה, אבל עכשיו כי אני צריכה לנסח את זה.

רוני טלמור: אנחנו מסיימים היום את הדיון?

מיכאל מלכיאור: כן.

מיכאל מלכיאור: אם אפשר, כן.

מירב ישראלי: אם הוא ביקש בעצמו, זאת בעצם התפטרות.

מירב ישראלי: השאלה אם אפשר להתפטר מחברות באקדמיה.

קריאה: אם אדם לא מופיע במשך שלוש ישיבות רצופות, זה כאילו הוא התפטר אוטומטית.

רוני טלמור: מה בקשר להגשת כתב אישום?

מירב ישראלי: את רוצה מעבר להרשעה?

רוני טלמור: תאמרי את הסיבות שהזכרת.

מירב ישראלי: בעיקרון חדל לכהן אם הורשע וכאן זה אוטומטי.

מירב ישראלי: בפעם הקודמת, אם את זוכרת, אצל הדרוזים עשינו הבחנה בין חדילה אוטומטית לבין זה שבעצם רשאים להשעות אותו מכהונה.

מירב ישראלי: זאת אומרת, כאשר מוגש כתב אישום, רשאים להשעות אותו באופן זמני, וברגע שהוא מורשע, אפשר לפטר אותו.

מיכאל מלכיאור: גם כאן יכולים לומר כך.

מירב ישראלי: אנחנו נכנסים לשאלה אם אפשר למנות מישהו במקומו ומה המשמעות של השעיה.

מירב ישראלי: אני לא יודעת אם זה כל כך מתאים כאן.

מיכאל מלכיאור: אם כן, נשאיר את זה כפי שזה.

מירב ישראלי: נגמור את העניין של החברים ונגיע לעניין הפרוצדורה.

מירב ישראלי: 5.

מירב ישראלי: חברי כבוד (א) המוסד רשאי למנות חברי כבוד, מבין חבריו ומבין שאינם חבריו, ובלבד שמספרם לא יעלה על מספר חברי המוסד.

מירב ישראלי: לגבי סעיף קטן (א) יש הצעה של חד"ש האומרת שלא יעלה על 50 אחוזים מחברי המוסד.

מירב ישראלי: (ב) נתמנה חבר המוסד לחבר כבוד, רשאי המוסד למנות חבר אחר למילוי המקום שנתפנה.

מיכאל מלכיאור: אם זה מקובל, אני מציע שנקבל את ההסתייגות של חד"ש.

מירב ישראלי: אולי מישהו יכול להסביר מה המשמעות של העובדה שחבר שהיה חבר רגיל פעיל הופך להיות חבר כבוד.

מיכאל מלכיאור: זה נותן מעמד לאדם ראוי.

נאדיה חילו: זה נותן את המטריה הלגיטימית לאקדמיה עצמה.

מירב ישראלי: 6.

מירב ישראלי: חברים יועצים.

מירב ישראלי: המוסד רשאי למנות חברים יועצים, ובלבד שמספרם לא יעלה על מספר חברי המוסד.

מירב ישראלי: כאן מוצע 33 אחוזים, שזה שליש.

מיכאל מלכיאור: זה מקובל עליי.

מיכאל מלכיאור: אתם מסכימים שנגביל את זה לשליש?

מירב ישראלי: אני לא יודעת מה המשמעות של ההסתייגות בעניין הזה, אבל מבקשים שזה יורכב מאנשי מקצוע.

מירב ישראלי: הם מציעים ש"הוועדה המייעצת תורכב מאנשי מקצוע" אבל אין כאן ועדה מייעצת.

מיכאל מלכיאור: לכן זה לא שייך.

מיכאל מלכיאור: ברור שמדובר באנשי מקצוע.

פרח ג'עפר: אנחנו מכירים את מנהל המחלקה הערבית בשב"כ לשעבר.

פרח ג'עפר: גם הוא איש מקצוע.

נאדיה חילו: אם אנחנו שמים את זה, כאילו יועצים הם אנשי מקצוע, זה זלזול.

נאדיה חילו: אם ממנים מישהו לא מקצועי, צריך לומר שהוא לא מתאים.

פרח ג'עפר: צריך לומר יועצים מתחום הלשון והספרות הערבית.

נאדיה חילו: יועצים בתחום.

מיכאל מלכיאור: נקיים עוד ישיבה פורמאלית עם כל הניסוחים, במיוחד לסעיף המטרה.

מיכאל מלכיאור: הכנסנו כאן הרבה שינויים ולכן נכין ניסוח סופי, גם של משרד המשפטים, לנושא התאגיד עם כל הפרטים, אבל נסיים היום את כל העבודה.

מיכאל מלכיאור: את הישיבה הפורמאלית בה נצביע, אני רוצה לנסות לקיים אותה ביום שני כדי להביא בשבוע הבא את ההצעה לקריאה שנייה ושלישית.

מיכאל מלכיאור: כך נוכל לסיים את החוק במושב הזה.

מירב ישראלי: אם כן, כתבנו שליש.

מירב ישראלי: בעניין של אנשי מקצוע, נראה לי שההגדרה חברים יועצים היא ברורה מאליה.

נאדיה חילו: אולי יועצים בתחום.

מירב ישראלי: אם זה איש רוח, הוא לא איש מקצוע.

מירב ישראלי: יועצים מומחים בתחום הלשון והספרות הערבית.

מירב ישראלי: 7.

מירב ישראלי: מינהלה.

מירב ישראלי: ענייני המוסד יתנהלו על ידי מינהלה שתיבחר על ידי חברי המוסד.

מירב ישראלי: באקדמיה קבוע בתקנון ושם זה היושב-ראש וסגנו.

מירב ישראלי: השאלה אם אנחנו לא צריכים להתייחס לזה גם כאן.

מירב ישראלי: בדרך כלל בחוקים של תאגידים היום מתייחסים לזה בצורה יותר ספציפית.

יצחק גלנטי: אם המוסד הוא תאגיד, הוא כבר נכלל במסגרת.

מירב ישראלי: אבל זה תאגיד סטטוטורי, ולכן מה שלא נקבע כאן, זה או שייקבע בתקנון, ואז הם יחליטו מה שהם רוצים בתקנון, כי חוק החברות לא חל על זה.

מירב ישראלי: זה לא מתאים כאן.

מירב ישראלי: אני חושבת שאנחנו צריכים להתייחס באופן ספציפי.

מירב ישראלי: באקדמיה נקבע ש"במינהלת האקדמיה, מכהנים הנשיא וסגן הנשיא וארבעה חברים מחברי האקדמיה המלאים.

מירב ישראלי: ארבעת חברי המינהלה נבחרים במליאה".

יצחק גלנטי: שישה אנשים.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: הנשיא, סגן הנשיא ועוד ארבעה חברים.

מירב ישראלי: נראה לי שזה צריך להיות בחוק כי כרגע זה יותר מדי פתוח.

מירב ישראלי: יש לכם איזה רעיון למבנה?

רוני טלמור: ברירת המחדל היא מה שיש באקדמיה.

מירב ישראלי: באקדמיה, "הנשיאות כוללת את הנשיא ואת סגן הנשיא הנבחרים במליאה מקרב חברי האקדמיה המלאים".

יצחק גלנטי: אני חושב שיש כאן מקום שזה יאושר על ידי השר.

נאדיה חילו: אם באקדמיה זה לא מאושר על ידי השר, למה זה צריך להיות כאן?

מיכאל מלכיאור: הוא ממילא מינה את כולם.

יצחק גלנטי: לא, הוא מינה את 15 הראשונים.

יצחק גלנטי: לאחר מכן אתה מאבד את השליטה על זה.

מיכאל מלכיאור: ייקח עוד הרבה זמן עד שזה יקרה.

יצחק גלנטי: נכון, אני מסכים.

נאדיה חילו: זה צריך להיות כמו באקדמיה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו צריכים לעשות את זה כפי שזה קיים באקדמיה ולא לשנות.

מירב ישראלי: יש סעיף של נשיא, סגן נשיא, המינהלה שנבחרת באקדמיה על ידי החברים המלאים.

מירב ישראלי: זה כולל את אלה שהם בגילאי 75?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: המינהלה תהיה נשיא, סגן נשיא וארבעה חברים.

מירב ישראלי: אלה נבחרים במליאה.

מיכאל מלכיאור: מה לגבי התקופה?

מירב ישראלי: גם הנשיא, גם סגן נשיא וגם המינהלה, כולם נבחרים לארבע שנים.

מיכאל מלכיאור: עם אפשרות הארכה.

קריאה: התקופה יכולה להיות ללא הגבלה.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אולי זה האדם הלא נכון ואתה תקוע אתו לכל החיים.

מיכאל מלכיאור: אתה צריך להגביל את זה בארבע שנים, אבל הוא יכול להיבחר.

מירב ישראלי: זה יהיה ארבע שנים ואפשר להיבחר לתקופות נוספות.

נאדיה חילו: אני מסכימה שאותו נשיא יעמוד לבחירה אחרי 4 שנים.

נאדיה חילו: השאלה האם כאשר אנחנו מדברים על החידוש והרענון לא כדאי לחשוב על הגבלת התפקיד כדי שיוכל להיכנס דם חדש.

נאדיה חילו: אני חושבת שצריך להגביל בשלוש קדנציות.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מיכאל מלכיאור: שלוש קדנציות.

מירב ישראלי: קדנציה פלוס שתיים נוספות.

מירב ישראלי: אם כן, כרגע יש לנו נשיא, סגן נשיא ומינהלה שנבחרים על ידי המליאה, על ידי החברים המלאים.

מירב ישראלי: ארבעת החברים הנוספים במינהלת הם מקרב החברים המלאים.

נאדיה חילו: דיברנו נשיא שיכהן עד תום שלוש קדנציות, על סגן ועל ארבעת חברי המינהלה.

נאדיה חילו: כלומר, אנחנו משאירים פורום קבוע לתקופה של 12 שנים.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: יש בחירות כל ארבע שנים.

מיכאל מלכיאור: תיאורטית הוא יכול לכהן 12 שנים.

מירב ישראלי: אני רוצה לראות מה התפקידים של המינהלה.

מירב ישראלי: בחוק לא כתוב מה תפקידי המינהלה לעומת המליאה.

מירב ישראלי: תפקידי המינהלה: לדון בהצעת התקציב ולהגיש אותה למליאה, להביא לפני המליאה אחת לארבע שנים הצעה לבחירת נשיא, אחריות לביצוע הפעולות המשקיות של האקדמיה ולנכסי האקדמיה ומפקחת על ההנהלה.

מירב ישראלי: זה משהו מאוד ארכאי.

מיכאל מלכיאור: אבל הם צריכים להציע תקציב וכולי.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: זה בסדר.

מירב ישראלי: אני יכולה לראות את הגדרת ועד מנהל.

גוני צור: המילה מינהלה מטעה.

גוני צור: בדרך כלל בכל העמותות יש ועד מנהל.

מירב ישראלי: הכוונה לוועד מנהל.

קריאה: לא על הבסיס המדעי אלא על הבסיס האדמיניסטרטיבי.

מיכאל מלכיאור: יש פה פונקציות אדמיניסטרטיביות.

מירב ישראלי: בעניין של המרכז עשינו התוויית קווי פעולה של הגוף שהוא פועל לפיהם, אישור התקציב שהוכן על ידי המנהל והבאתי לאישור המליאה, פיקוח על ביצוע חובת פעולה ועל התוכניות, ודיון בדוחות של מבקר הפנים.

רוני טלמור: זה כמו ועד מנהל רגיל.

מירב ישראלי: השאלה אם אנחנו כותבים כאן משהו כזה.

מירב ישראלי: אמרנו שמדובר בהבאת הצעת התקציב למליאה.

קריאה: הניהול השוטף של המוסד הזה.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: השאלה איך לומר את זה.

רוני טלמור: מה ההבדל בין המנכ"ל להנהלה?

מירב ישראלי: המנכ"ל מופקד על כל העניינים המינהליים והכספיים של האקדמיה והוא פועל על פי הנחיות הנשיא והמינהלה.

מירב ישראלי: המנכ"ל בעל זכות חתימה.

מירב ישראלי: זאת אומרת, המינהלה נותנת הנחיות למנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: זה ועד מנהל שנותן הוראות למנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: השאלה אם צריך להכניס פה את המנכ"ל.

מירב ישראלי: אפשר.

מירב ישראלי: אפשר להכניס את כל הגופים.

נאדיה חילו: אני חושבת שעדיף כדי שיהיה ברור ונהיר, בפרט שמדובר בגוף חדש.

מיכאל מלכיאור: אם כן, לא הנשיא הוא זה שאחראי על הדיון היום יומי.

מיכאל מלכיאור: זה תפקיד חשוב אבל הוא לא מאייש אותו.

מיכאל מלכיאור: לכן טוב להכניס מנכ"ל עם הפונקציות האלה.

רוני טלמור: מה גם שיש לזה השלכה תקציבית.

מירב ישראלי: גם לאקדמיה יש מנכ"ל.

מירב ישראלי: את המנהל הכללי נמנה לחמש שנים כדי שלא תהיה חפיפה, שלא כולם ייכנסו ביחד לתפקיד.

עבאס זכור: הוא ממונה על ידי המינהלה?

מירב ישראלי: לא, על ידי המליאה.

מיכאל מלכיאור: גם כאן צריך לתת אפשרות של קדנציה נוספת?

מירב ישראלי: אפשר למנותו מחדש.

מירב ישראלי: לא הגבלנו אותו כי הוא איש מקצועי.

מירב ישראלי: אפשר למנות מחדש לתקופות נוספות.

מירב ישראלי: הוא ממונה על ידי המליאה.

מירב ישראלי: תפקידו לנהל את המוסד, יישום החלטות הנשיא והמינהלה.

מיכאל מלכיאור: למה רק יישום החלטות הנשיא?

מיכאל מלכיאור: מה עם החלטות המליאה?

מירב ישראלי: המליאה בדרך כלל לא מנהלת.

מיכאל מלכיאור: לא יכולה להתקבל במליאה החלטה?

מירב ישראלי: זה לגבי החלטות ניהוליות, לפחות בגופים הרגילים מהסוג הזה.

מיכאל מלכיאור: גם אם יש החלטה לא ניהולית אלא החלטה שצריך לבצע אותה אחר כך, צריך מנכ"ל שיבצע אותה.

מירב ישראלי: אין בעיה להכניס גם את זה.

מירב ישראלי: נכתוב המליאה, במקום הנשיא.

מירב ישראלי: הכנת תוכנית העבודה השנתית והתקציב השנתי לאישור המינהלה והמליאה.

מירב ישראלי: הוא מכין את הדברים האלה.

מירב ישראלי: דיווח למינהלה על הפעולות.

יצחק רייטר: אנחנו נכנסים לסעיפים הדנים במטלות שלהם.

מירב ישראלי: היום נהוג להכניס את זה בחוק.

מירב ישראלי: לתקציב יש שלבים.

מירב ישראלי: המנכ"ל מכין הצעת תקציב, זה עובר למינהלה, מאושר במליאה ואז עובר לשר האוצר.

נאדיה חילו: לא צריך לכתוב בתקנון דיווח אחת לשנה או פעמיים בשנה?

מירב ישראלי: בעיקרון יש פרסום של החלטות.

מירב ישראלי: בעיקרון הנושא של תנאי העסקה ופקיעת כהונה, מכיוון שזה תאגיד סטטוטורי, מאושר על ידי השר ושר האוצר, כולל העסקת המנכ"ל.

מירב ישראלי: מי שקובע זו המינהלה באישור השרים.

מירב ישראלי: חדילה מכהונה, התפטרות.

מירב ישראלי: כאן השאלה אם אנחנו רוצים למליאה שממנה אותו את האפשרות לפטר אותו ברוב מסוים.

נאדיה חילו: אני חושבת שכן.

מיכאל מלכיאור: אחרת יכול להיווצר מצב שאין אפשרות לעבוד ביחד.

מירב ישראלי: שליש ושני-שליש?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: והורשע בעבירה, שכאן אפשר להשעות.

מירב ישראלי: או שנעזוב את זה ורק נתייחס לכתב אישום.

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: אם כן, סיימנו מנכ"ל וסיימנו מינהלה.

נאדיה חילו: מספר עובדים הוא בתקנות?

מיכאל מלכיאור: לא.

מירב ישראלי: זה לפי הפעילות שלהם.

מירב ישראלי: לא סיימנו את תפקידי המינהלה.

מירב ישראלי: אמרנו הבאת תקציב למליאה.

מירב ישראלי: כל המינהלה מתחלפת ביחד.

מירב ישראלי: בעצם מדובר בפיקוח על פעולות המנכ"ל.

מירב ישראלי: אמרנו הבאת תקציב, הצעת נשיא.

מירב ישראלי: המליאה מתווה את הקווים הכלליים ואז המינהלה בעצם פורטת אותם לביצוע.

מירב ישראלי: המינהלה קובעת את המדיניות הכללית של האקדמיה.

מירב ישראלי: פה זה למשל "להתוות את קווי הפעולה בהתאם למדיניות הכללית של המליאה".

מיכאל מלכיאור: בסדר.

נאדיה חילו: אני רוצה לשאול משהו בסיסי שיכול להיות שכבר התייחסתם לפני שבאתי, אבל העניין מאוד חשוב לי.

נאדיה חילו: מצוין שבהרכב יינתן ייצוג הולם לנשים?

מירב ישראלי: אפשר להכניס.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה מאוד חשוב.

נאדיה חילו: אפשר לכתוב שיהיו לפחות 30 אחוזים.

נאדיה חילו: יש היום חקיקה חדשה ושמעתי ש-40 אחוזים כבר נכנסו באיזשהו מקום כייצוג הולם בדירקטוריונים.

רוני טלמור: אני יכולה לומר לך באחריות שאין הוראת חוק בעניין הזה.

נאדיה חילו: בדירקטוריונים עלה הנושא של ה-40 אחוזים.

רוני טלמור: זה עלה בהחלטת ממשלה.

רוני טלמור: גם לגבי החלטת הממשלה הזאת הייתה הסתייגות מאוד רצינית של היועץ המשפטי לממשלה.

נאדיה חילו: העניין הזה, מאחר שמדובר במוסד שיש לו אוכלוסייה ערבית, הוא מאוד מאוד מהותי.

רוני טלמור: זה מהותי בכל הקשר.

נאדיה חילו: זה יותר מהותי בקרב האוכלוסייה הערבית, כי שם קיימת יותר אפליית נשים.

נאדיה חילו: המושג הזה של ייצוג הולם הוא יחסי.

רוני טלמור: כמה נשים באקדמיה שהן ערביות עוסקות בחקר השפה הערבית?

נאדיה חילו: אין קשר.

מיכאל מלכיאור: אין ספק שמה שאת מעלה הוא נושא חשוב.

מיכאל מלכיאור: זו אפליה מתקנת בתוך אפליה מתקנת.

מיכאל מלכיאור: זה נכון וזה חשוב, אבל יחד עם זה אנחנו צריכים להכיר במציאות שקיימת היום.

מיכאל מלכיאור: היום המציאות היא שיש מעט מאוד שעונים להגדרת אלה שצריכים לשבת בגוף כזה שהן נשים.

נאדיה חילו: למה?

נאדיה חילו: 55 אחוזים מכלל סטודנטים הן סטודנטיות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על סטודנטים אלא על מומחים לשפה.

מיכאל מלכיאור: אני אומר שהיום, אם את עושה את זה, צריך לעשות את האיזון.

נאדיה חילו: אני מסכימה עם אדוני, אבל יש לי חשש.

נאדיה חילו: מתוך עמי אני באה ויש לי חשש שהנשים תדחקנה.

נאדיה חילו: אני רוצה שמבחינה משפטית לא יוכלו לדחוק אותן.

מירב ישראלי: בעיקרון אני רוצה שנעשה את הסעיף שמקובל בחקיקה.

מירב ישראלי: סעיף כזה של ייצוג הולם הכנסנו במועצה הלאומית למחקר ופיתוח.

נאדיה חילו: בעמותות אקדמאיות אחרות שפועלות – גם במכללה בחיפה ובמקומות אחרים – לא יהיו נשים.

נאדיה חילו: יש לנו סופרות ואני יכולה לתת לכם שמות של 10 סופרות.

נאדיה חילו: אני חושבת שכן צריך לכתוב לפחות 25 אחוזים.

מיכאל מלכיאור: לי אין בעיה עם זה.

מיכאל מלכיאור: למה ההתנגדות לכתוב את זה בחוק?

רוני טלמור: זה לא קיים בכל הוראות החקיקה שאני מכירה, גם בשירות המדינה וגם בחברות הממשלתיות.

נאדיה חילו: יש היום הצעות חוק חדשות.

רוני טלמור: יש דיון על כך בוועדת חוקה, בלי מכסה.

נאדיה חילו: בישיבה האחרונה בוועדה למעמד האישה קיימנו לאחרונה ישיבה בנושא.

מירב ישראלי: אם נאמר 25 אחוזים, לעולם זה לא יהיה 50 אחוזים.

נאדיה חילו: בישיבה האחרונה של הוועדה למעמד האישה, ביום האישה הבינלאומי, נקבע על-ידי כל הגורמים שהחקיקה הבאה והשלב הבא היא הגדרה של מה זה ייצוג הולם באחוזים, החל מאחוז מסוים ועד אחוז מסוים.

נאדיה חילו: לא סתם שעלה נושא הדירקטורים בחברות, לא סתם עברה הוראה במועצות המקומיות שם יש הוראה של 40 אחוזים.

נאדיה חילו: אני חושבת שהדבר הזה דווקא מקבל נפח הרבה יותר גדול כאשר מדובר במוסד ערבי כי הדבר הזה שם לא מובן מאליו.

מיכאל מלכיאור: אני בעד.

מיכאל מלכיאור: מאחר שאנחנו כאן שני חברי כנסת, נכניס את ה-25 אחוזים, אבל נאמר שלא יפחת בצורה שתהיה ברורה.

מירב ישראלי: אני רוצה להזכיר שהנושא של ייצוג לנשים, גם אם לא נכתוב אותו כאן, יש הוראה בחוק זכויות האישה, סעיף 6(ג) שמחיל חובת ייצוג הולם לנשים בכל הגופים הציבוריים וזה כולל גם כל תאגיד שיוקם בחוק.

נאדיה חילו: דיברנו בוועדה למעמד האישה והחלטנו שזה יבוא לידי ביטוי בחקיקה הבאה.

נאדיה חילו: הייצוג ההולם לא היטיב ולא הביא אותנו ליעד אותו היינו רוצים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נציע את זה.

מיכאל מלכיאור: אם הממשלה תרצה להסתייג, היא תסתייג.

מיכאל מלכיאור: לא נחזיר את החוק אם ההסתייגות תעבור.

נאדיה חילו: אני אתן לך עוד דוגמה לשכנע.

נאדיה חילו: היום פרס הסופרות והספרות הערבית, עד לפני שלוש-ארבע שנים, אז זה התפוצץ, תמיד קיבלו סופרים ולא סופרות.

רוני טלמור: אלה הוראות שקשה ליישם אותן וזה יכול לעכב מינויים של אנשים מאוד טובים שלצערם הם לא נשים.

רוני טלמור: יש פסיקה של בית המשפט העליון.

מיכאל מלכיאור: את לא רוצה לראות כאן גוף של 35 אנשים עם אישה אחת.

מיכאל מלכיאור: אם את אומרת 25 אחוזים, זה לא מספר כל כך גדול.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר היום להקים גוף שאין בו 25 אחוזים נשים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כותבים שמדובר ב-25 אחוזים עם הדגשה שזה מספר מינימום.

רוני טלמור: המינימום הזה יהיה גם המקסימום.

רוני טלמור: היום בחברות ממשלתיות הייצוג לנשים עולה והוא מעל 35 אחוזים.

מיכאל מלכיאור: החלטנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ממשיכים.

מירב ישראלי: סיימנו את סמכויות המינהלה.

מירב ישראלי: סיימנו את סמכויות המנכ"ל.

מירב ישראלי: אני רוצה לראות את ההוראות הפרוצדוראליות של הגופים.

מירב ישראלי: כתבנו את מטרות המליאה.

מירב ישראלי: השאלה אם אנחנו צריכים גם לומר מה עושה המליאה כי זה ישנו בתקנון האקדמיה.

מיכאל מלכיאור: אמרנו שהיא מתווה את המדיניות הכללית.

מירב ישראלי: מאשרת את התקציב.

מיכאל מלכיאור: היא ממנה את המנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: היא בוחרת את החברים.

יצחק רייטר: היא יכולה גם למנות ועדות לנושאים מסוימים.

מירב ישראלי: השאלה אם צריך לומר את כל זה.

רוני טלמור: זה כבר בתקנון שלה.

מיכאל מלכיאור: מה לגבי הנושא של תגמול?

מירב ישראלי: אני לא יודעת.

מירב ישראלי: החוק הוא כמעט זהה.

מירב ישראלי: החברות באקדמיה היא על בסיס התנדבותי?

חנן ארליך: זה מה שאמרו לנו.

מירב ישראלי: אני לא רואה סיבה שזה יהיה שונה.

רוני טלמור: על מה הייתה מבוססת ההערכה של 5,300 מיליון?

רוני טלמור: קריאה: העובדים.

מירב ישראלי: המועצה תתכנס לפחות פעם אחת בשנה.

מירב ישראלי: אנחנו רוצים כמה פעמים מינימום בשנה תתכנס המליאה?

רוני טלמור: הם יכולים להחליט על כך.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שיש צורך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו משווים את זה עם חוק שהעברנו, שם זה מוסד שרץ בעצמו, ואז רצינו שבכל-זאת יבואו מדי פעם ויקבעו מדיניות.

מיכאל מלכיאור: כאן כל האקדמיה זו המליאה, זו האסיפה הזאת.

מיכאל מלכיאור: לכן אני לא חושב שאנחנו חייבים לקבוע להם את מספר הישיבות כי זה ברור שאם הם לא מתכנסים, אין אקדמיה.

חנן ארליך: בתקנון האקדמיה נקבע שבכל שנה יתקיימו לפחות חמש ישיבות של המליאה.

מיכאל מלכיאור: אני מוכן לכתוב לפחות חמש כי שלוש זה לא מספיק.

רוני טלמור: הם צריכים להפיח רוח.

מיכאל מלכיאור: זה לא המנכ"ל והעובדים אלא זו המליאה.

יצחק רייטר: יש גם ועדות שעוסקות בתחומים מסוימים.

חנן ארליך: למרות שיש ועדות, המליאה מתכנסת לפחות חמש פעמים.

מירב ישראלי: הנשיא ינהל את הישיבות ויזמן אותן.

מירב ישראלי: גמול והחזר הוצאות נשאיר פתוח.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה לכלול את זה.

מירב ישראלי: האם באמת צריך התייחסות לוועדות?

נאדיה חילו: עוד הערה.

נאדיה חילו: אנחנו הרי לא קבענו שבמבנה הזה אמורים להיות רק ערבים.

נאדיה חילו: השאלה מה קורה אם תימצא דמות, אישיות יהודית נודעת בספרות הערבית.

מיכאל מלכיאור: דיברנו על כך.

מיכאל מלכיאור: קבענו.

מירב ישראלי: אני מציעה שאת נושא הוועדות נשאיר לתקנון.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

יצחק רייטר: מי יכול להיבחר כחבר?

מירב ישראלי: אתה רוצה להתייחס לזה בחוק?

יצחק רייטר: אני חושב שזה כן צריך להיות בחוק.

מירב ישראלי: רוני, ניגוד עניינים רלוונטי לעניין?

רוני טלמור: אולי פחות למליאה.

רוני טלמור: זה יותר רלוונטי לניהול השוטף.

רוני טלמור: ניגוד עניינים תמיד יכול להתעורר.

רוני טלמור: אני הייתי כותבת לגבי המינהלה.

מירב ישראלי: אנחנו ננסח משהו ונביא את זה לישיבה הבאה.

מירב ישראלי: הגענו לתקציב.

מירב ישראלי: אנחנו קופצים לסעיף 11 ו-12 כדי שרותם תוכל להתייחס.

מירב ישראלי: 11.

מירב ישראלי: תקציב המוסד הוצאות המוסד יכוסו מאוצר המדינה ויהיו כלולות בתקציב המדינה.

מירב ישראלי: 12.

מירב ישראלי: הצעת תקציב מינהלת המוסד תכין הצעת תקציב שנתי למוסד, והגישה לאישור הממשלה באמצעות השר, במועד שקבע השר.

רותם רולף: לאור מה שקורה בפועל באקדמיה, זה לא צפוי לפי התפקידים גם באקדמיה ללשון הערבית, ההכנסות אמורות לבוא ממכירת מילונים, ימי עיון, כל מיני ייעוצים לשוניים שעושים.

רותם רולף: זאת אומרת, צריך לתת גם אומדן להכנסות עצמיות וגם יש מקום ללא ספק לתרומות.

רותם רולף: יש לי ניסוח האומר שהשתתפות המדינה בתקציב המוסד תיקבע בתחום פעולת התרבות בחוק התקציב השנתי.

רותם רולף: מדובר בהשתתפות המדינה ולא בכיסוי ההוצאות.

יצחק רייטר: יש כאן פתח להתחמקות האוצר ממימון ההוצאות של האקדמיה.

רותם רולף: גם באקדמיה ללשון העברית יש הכנסות עצמיות.

רותם רולף: שר האוצר מאשר את התקציב כולל ההכנסות העצמיות וכולל ההכנסות מתרומות.

גוני צור: האקדמיה ללשון העברית היא כל כך ותיקה ויש לה פרסומים שנמצאים בכל הספריות.

מיכאל מלכיאור: יש כאן ניסוח שקבענו שמכסה את השאלה שלך ואת ההסתייגויות.

מירב ישראלי: "פעילות המוסד תמומן" - בכפוף להוראות סעיף 37 כי הרי ממילא לשר האוצר יש שליטה על התקציב השנתי – "מתקציב המדינה כפי שדרוש להוצאות קיומו וניהול מכלול פעילויותיו ומתרומות ומהכנסות שיהיו לו".

מירב ישראלי: ממילא יש הצעת תקציב שנתי והשר ושר האוצר מאשרים את התקציב הזה, כך שלשר האוצר יש שליטה על התקציב.

מיכאל מלכיאור: יש לו שליטה, אבל יש לו גם אחריות לכסות את ההוצאות של הפעילות.

מיכאל מלכיאור: אם יהיו תרומות בנוסף לכך, זה יעזור.

רותם רולף: הכוונה היא לא רק תרומות.

רותם רולף: חשוב לי להדגיש שאין הכוונה להתחמקות.

רותם רולף: אם האקדמיה מוציאה מילון, יהיו לה הכנסות.

מירב ישראלי: זה יהיה בכפוף לסעיף 12.

מירב ישראלי: את סעיף 12 נתאים לכל ההוראות עליהן דיברנו.

רותם רולף: הצעתי שזה יהיה המנהל כי הוא בסופו של דבר מי שמכין את התקציב.

מיכאל מלכיאור: קבענו שזה המנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: המליאה מאשרת.

מירב ישראלי: אישור המליאה, השר ושר האוצר.

מיכאל מלכיאור: לא צריך כאן את אישור הממשלה.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: אנחנו מקבלים את הנוסח שאת הצעת.

קריאה: מה גובה התקציב?

מיכאל מלכיאור: 5,3 מיליון, בהתחלה.

מירב ישראלי: זה לגבי התקציב.

מירב ישראלי: נשאר לנו עניין העובדים ואיסור העברת נכסים.

מירב ישראלי: השאלה אם זה רלוונטי כאן.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חוזרים לסעיף שאומר מול מי הם עובדים.

מירב ישראלי: אני חוזרת לסעיף 8, שזה התקנון.

מירב ישראלי: 8.

מירב ישראלי: תקנון המוסד יתקין תקנון ובו ייקבעו בין היתר – (א) הכללים שלפיהם ימנה המוסד את חבריו ואת חברי הכבוד.

מירב ישראלי: (ב) סדרי העבודה של המוסד וועדותיו.

מירב ישראלי: (ג) הכלים שלפיהם יתמנו חברים יועצים למוסד ותפקידיהם.

מירב ישראלי: (ד) הרכבם, אופן הקמתם, תפקידיהם וסדרי עבודתם של המינהלה, ומוסדותיו האחרים של המוסד.

מירב ישראלי: (ה) הוראות בדבר המשק והנהלת הכספים.

מירב ישראלי: צריך לומר שהמוסד יתקין תקנון, בכפוף להוראות חוק זה.

מירב ישראלי: 9.

מירב ישראלי: אישור התקנון ופרסומו תקנון המוסד וכל שינוי או תיקון בו,] טעונים אישורו של השר ויפורסמו ברשומות.

מירב ישראלי: 10.

מירב ישראלי: החלטת המוסד ופרסומן (א) השר יפרסם ברשומות את החלטות המוסד בענייני הלשון הערבית, לפחות פעמיים בשנה.

מירב ישראלי: כאן יש הסתייגות של חד"ש המבקשים שזה יהיה פעם בשנה.

מירב ישראלי: באקדמיה ללשון העברית זה פעמיים.

מירב ישראלי: (ב) החלטות המוסד בענייני דקדוק, כתיב, מינוח או תעתיק שפורסמו כאמור בסעיף קטן (א) יחולו על הממשלה, מחלקותיה ומוסדותיה, על הרשויות המקומיות ועל מוסדות החינוך, התרבות והמדע.

מיכאל מלכיאור: בסעיף קטן (א), נשאיר את זה כפי שהוא, פעמיים בשנה.

מירב ישראלי: לגבי סעיף קטן (ב).

מירב ישראלי: בלשון העברית, נדמה לי שהתוספת היא התרבות.

מירב ישראלי: אני לא מבינה מה זה יחול על מוסדות התרבות וזה נראה לי קצת בעייתי.

מירב ישראלי: לדעתי צריך להוריד את התרבות.

רוני טלמור: זה בחוק רשות השידור.

מירב ישראלי: אני רוצה לעשות את ההבחנה המרכזית.

מירב ישראלי: ההבחנה המרכזית היא בין השלטון והרשויות הציבוריות לבין השוק הפרטי.

מירב ישראלי: אנחנו לא יכולים לקבוע לתיאטרון.

מירב ישראלי: אם זו ההבחנה, צריך לעשות אותה בצורה מדויקת.

מירב ישראלי: לא נראה לי שיש בעיה לגבי הממשלה, מחלקותיה ומוסדותיה.

מירב ישראלי: גם לגבי הרשויות המקומיות נראה לי שזה בסדר.

מירב ישראלי: מוסדות החינוך, התרבות והמדע – זה כבר הרבה יותר בעייתי כי זה משהו שהוא לא ברור.

מירב ישראלי: לא ברור מה זה מוסדות החינוך.

מירב ישראלי: יש פה בעיה.

מירב ישראלי: גם באקדמיה ללשון העברית יש בעיה בעניין הזה.

חנן ארליך: גם מוסדות תרבות מקבלים תמיכה מהממשלה.

מיכאל מלכיאור: את התרבות הוצאנו.

פרח ג'עפר: אפשר לומר מערכת החינוך הממלכתית ורשות השידור.

מיכאל מלכיאור: החינוך, הוא לא רק ממלכתי.

מירב ישראלי: נכון, יש מוכר שאינו רשמי.

מיכאל מלכיאור: מערכת החינוך וההשכלה הגבוהה.

מירב ישראלי: השאלה מה זה אומר שזה יחול עליהם.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שהכללים חלים עליהם.

מירב ישראלי: כל הפרסומים שלהם?

מיכאל מלכיאור: כן.

קריאה: אולי נוסיף את המילה שזה ינחה אותם?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: אני לא יודעת אם צריך לומר את זה.

מירב ישראלי: במטרות כתבנו שהם ינחו וייעצו.

מיכאל מלכיאור: השאלה מה זה יחולו.

מיכאל מלכיאור: הם יכולים להכריח את המורה שנמצא בשטח?

מיכאל מלכיאור: איך יאכפו את הדבר הזה?

פרח ג'עפר: כשאומרים הממשלה ומוסדותיה, זה חל גם על משרד החינוך וזה חל גם על המורים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על פרסומים ועל ספרי לימוד.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיחולו ואחר כך ינחו את מערכת החינוך, כולל ההשכלה הגבוהה, והתרבות.

פרח ג'עפר: וינחו את המוסדות להשכלה גבוהה, התרבות והמדע.

מיכאל מלכיאור: ומערכת החינוך.

פרח ג'עפר: מערכת החינוך כלולה בממשלה ומוסדותיה.

מירב ישראלי: אם כן, למחוק את מוסדות החינוך?

פרח ג'עפר: הם חלק מהממשלה.

מירב ישראלי: מוסדות חינוך מופעלים על ידי הממשלה והרשויות המקומיות.

מירב ישראלי: הם לא מהווים מחלקה במשרד ממשלה.

גוני צור: כשאת כותבת ינחו, זה כל כך לא מחייב, כך שזה לא משנה.

פרח ג'עפר: זה משנה לגבי משרד החינוך.

מירב ישראלי: הייתי מעדיפה להשאיר את זה במטרות.

מירב ישראלי: אני לא יודעת אם צריך לכתוב ינחו.

יצחק רייטר: אני הייתי מוציא את המוסדות להשכלה גבוהה ומשאיר את הממשלה ומוסדותיה, בהנחה שזה כולל את מערכת החינוך הממשלתית.

יצחק רייטר: יכול להיות שבמוסדות להשכלה גבוהה לא יסכימו בדיוק עם ההנחיות, בשם החופש האקדמי.

יצחק רייטר: כאשר פרופסור בכיר במוסד מסוים לא יסכים ללכת לפי זה, אתה לא יכול לחייב אותו.

מיכאל מלכיאור: איך זה באקדמיה ללשון העברית?

יצחק רייטר: אני לא חושב שיש השלכות, אלא אם מדובר בפרסומים.

מיכאל מלכיאור: אם כן, נגביל את זה לממשלה ומוסדותיה - וזה כולל את מערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: האמת היא שגם ההשכלה הגבוהה היא חלק מזה, אבל אפשר להתייחס לחופש האקדמי - ואת הרשויות המקומיות.

מירב ישראלי: הרחבנו את סעיף המטרות ואפשר אולי להוסיף שהאקדמיה ביוזמתה אולי תייעץ למוסדות.

מיכאל מלכיאור: כתבנו שם משהו על החינוך, שזה חלק.

מירב ישראלי: השאלה אם אנחנו רוצים להרחיב את זה לתרבות ומדע.

מיכאל מלכיאור: לא.

יצחק רייטר: רשות השידור נכללת כאן?

יצחק רייטר: זה כן חשוב.

יצחק רייטר: מה מעמד כל הרשויות הסטטוטוריות?

רוני טלמור: ברשות השידור אתה מטמיע את המלים החדשות.

יצחק רייטר: היום למשל האקדמיה מממנת משרה של יועץ ללשון.

מיכאל מלכיאור: הרדיו חופשי לא לקבל את הייעוץ.

מיכאל מלכיאור: אתה לא רוצה לומר שכל מה שנאמר בכל הערוצים של הטלוויזיה זה לפי הנחיות האקדמיה ללשון העברית.

פרח ג'עפר: היום מה שקורה הוא שפשוט מקלקלים את השפה הערבית.

מיכאל מלכיאור: כמו שקלקלו את השפה העברית.

מיכאל מלכיאור: תפתח את ערוץ 4 ב-HOT ותראה שזה לא בדיוק לפי הכללים ואף אחד לא מדבר, אף אחד לא כותב ואף אחד לא מעלה את זה.

מירב ישראלי: הרשות השנייה, זה בעייתי, כי שם הרוב הוא מסחרי.

מירב ישראלי: אנחנו לא מתערבים בשידורים המסחריים.

מירב ישראלי: עושים את ההבחנה בתקשורת בין שידורים ממלכתיים לשידורים שהם לא ממלכתיים.

פרח ג'עפר: מה מעמד החוק הזה לגבי כל הרשויות הסטטוטוריות?

מירב ישראלי: השאלה מה תעשה.

מירב ישראלי: תגיד לרשות הטבע והגנים מה לעשות?

קריאה: אם הם לא עושים טוב, אפשר לתבוע אותם.

קריאה: זו משמעות החושק.

פרח ג'עפר: אנחנו מתווכים עם מע"צ לגבי שילוט והם שואלים אותנו בזכות מה.

מירב ישראלי: מע"צ ייכנס כאן, עם זה אין בעיה.

מירב ישראלי: מוצע שננסה למצוא ניסוח שהוא כללי יותר.

מירב ישראלי: לא רק ממשלה אלא גופים שמתייחסים לממשלה.

מירב ישראלי: ננסה למצוא ניסוח שירחיב את זה.

מיכאל מלכיאור: זה צריך איכשהו לכלול את התקשורת.

מירב ישראלי: אנחנו ננסה להגדיר גופים ציבוריים.

מיכאל מלכיאור: כולל את רשות השידור.

מיכאל מלכיאור: חשוב לנו לכלול את זה כי זה בעצם מהווה את ההטמעה.

מירב ישראלי: גופים ציבוריים, כולל רשות השידור.

מירב ישראלי: 13.

מירב ישראלי: ביקורת מבקר המדינה המוסד הוא גוף מבוקר כמשמעותו בחוק מבקר המדינה, התשי"ח-1958 (נוסח משולב).

מירב ישראלי: נוסיף את המבקר הפנימי.

מירב ישראלי: 14.

מירב ישראלי: ביצוע השר ממונה על ביצוע חוק זה.

מירב ישראלי: 15.

מירב ישראלי: תחילה מציעים שזה יהיה ב-1 בינואר 2008.

מיכאל מלכיאור: למה רק ב-1 בינואר 2008?

מירב ישראלי: צריך למנות.

קריאה: צריך תקציב.

מיכאל מלכיאור: עד אז יהיה גם זמן להכין את התקנות?

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: אני יודעת שגם בדיקת המינויים לוקחת זמן.

פרח ג'עפר: החוק כולל את המינויים.

פרח ג'עפר: אם את קובעת את תחילת החוק ב-1 בינואר 2008, כל תהליך המינויים מתחיל אז.

מירב ישראלי: לא.

מירב ישראלי: התחילה של החוק.

מירב ישראלי: המינויים ייעשו לפני כן.

מיכאל מלכיאור: אתה חייב להביא את הצעת התקציב כבר באוגוסט.

פרח ג'עפר: התקציב יאושר ב-31 בדצמבר, ואם כל הגופים לא יביאו הצעות תקציב, לא יהיה תקציב.

מירב ישראלי: הכוונה של החוק היא שהאקדמיה תצטרך להתחיל לפעול ב-1 בינואר 2008.

מיכאל מלכיאור: אכן יכולה להיות כוונה אחרת בסעיף התחילה.

מירב ישראלי: יש לנו הוראה בחוק הרצל וז'בוטינסקי.

מירב ישראלי: הייתה הוראת מעבר שהתייחסה לשנת התקציב.

מירב ישראלי: אני אביא את זה לישיבה הבאה.

מיכאל מלכיאור: לא מוציאים תקציב לפני ה-1 בינואר, אבל כל התשתית צריכה להיות מוכנה כדי שהמוסד יפעל ב-1 בינואר 2008.

מירב ישראלי: התשתית היא לא הבעיה.

מירב ישראלי: אם לא יהיו מינויים, האקדמיה לא תתחיל לפעול.

מיכאל מלכיאור: אם זה לא נכנס לספר התקציב, זה מוגש לממשלה באוגוסט, זה לא יפעל.

מירב ישראלי: את זה הם צריכים לעשות בלי קשר לתחילת החוק.

מירב ישראלי: קריאה: השאלה מי יכין את זה.

חנן ארליך: יש הבדל בין מה שאגף התקציבים מקצה לעניין לבין התקציב שמאושר.

חנן ארליך: אגף התקציבים מקצה סכום אבל צריך שהגוף יאשר את התקציב ואז הוא יקבל אותו.

חנן ארליך: אם החוק צריך להתחיל לפעול ב-1 בינואר 2008, זה אומר שאגף התקציבים צריך לתת סכום לעניין הזה.

יצחק רייטר: את זה הוא מביא כבר באוגוסט לממשלה.

מירב ישראלי: לכן זה מה-1 בינואר 2008.

פרח ג'עפר: לפי החוק המליאה מאשרת את התקציב והיא צריכה להביא את הצעת התקציב.

מירב ישראלי: יש הבדל בין הפרוצדורה של אישור התקציב שהיא הבעייתית לבין זה שיהיה תקציב בשנה הבאה.

מירב ישראלי: אנחנו רוצים לדאוג שיהיה תקציב לשנה הבאה.

מירב ישראלי: זה בדיוק כמו שעשינו לגבי חוק הרצל וז'בוטינסקי, כי בדיוק שם התעוררה אותה בעיה.

מירב ישראלי: כתבנו הוראות לגבי מינוי המועצה, שמינוי המועצה יהיה עד לתאריך מסוים, ולגבי שנת התקציב קרובה, זה יהיה בחוק התקציב.

מירב ישראלי: אני אביא את החוק הזה לישיבה הבאה.

יצחק רייטר: לגבי קשרי עבודה, יש לנו הצעת נוסח: "האקדמיה או המוסד יקיים קשרי עבודה וחילופי מידע עם האקדמיה ללשון העברית ועם מוסדות לחקר הלשון העברית וערבית בארץ ובחוץ לארץ".

מיכאל מלכיאור: אני אכניס את זה בדברי ההסבר בנאום שלי.

מיכאל מלכיאור: לא צריך לכתוב את זה כי זה כלול בתפקידים.

מיכאל מלכיאור: זה חלק מהמטרה שכאן זה יתקשר עם האוכלוסייה היהודית שמעוניינת בזה ועם מדינות מסביב, מדינות ערב או מדינות אחרות בעולם.

מיכאל מלכיאור: זה חלק מהמטרה.

מירב ישראלי: יש דברים שהחלטנו עליהם במטרות ולדעתי חלק מזה כבר הכנסנו וגם דיברנו על הנחיית המוסדות.

מירב ישראלי: ברור שהם צריכים לקיים קשר עם המוסדות.

מירב ישראלי: לישיבה הבאה נביא את נוסח המטרות ונראה אם יש אפשרות לחדד את זה.

מיכאל מלכיאור: אולי תכניסי את הדבר הזה במטרות.

מירב ישראלי: אני אבדוק.

רוני טלמור: אם תוכלי לשלב את זה, כי זה אחרי הרבה שיחות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שעשינו חוק טוב.

מיכאל מלכיאור: עכשיו העבודה על מירב.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד שבע רצון במיוחד מסעיף המטרות ובהרחבתו.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שלקחנו בחשבון את כל האיזונים.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם.

מיכאל מלכיאור: ביום שני נקיים ישיבה קצרה רק על מנת לאשר את הצעת החוק.