ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 171, 2007-03-14 10:00

מיכאל מלכיאור: שלום וברכה לכולם, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני מברך את האורחים שלנו ואני מוכרח להגיד שאני מאד שמח לראות כאן את גאולה כהן, חוזרת לכנסת.

מיכאל מלכיאור: כבוד לנו ולוועדת החינוך לארח אותה.

מיכאל מלכיאור: את אחת מהדמויות ההירואיות פה בכנסת ואני באמת שמח שהגעת.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שאת וחברים אחרים הגיעו מתוך דאגה לשימור בית הספר העברי בראש פינה, אחד מבתי הספר הראשונים.

מיכאל מלכיאור: יש ויכוח אם זה ממש בית הספר הראשון או השני, תלוי אם כוללים גם את הגן.

מיכאל מלכיאור: אם כוללים את הגן זה הראשון ואם לא כוללים את הגן, הוא השני, אבל ודאי שזה אחד המקומות שראוי – אם אנחנו לא מתפרקים מכל הנכסים החינוכיים-תרבותיים של תחילת ימי הציונות, לשמר אותם.

מיכאל מלכיאור: ניקח כיסוד כהסכמה של כולנו, אני מקווה, שאת זה אנחנו לא מוכנים, לא רוצים ולא נאפשר לפרק.

מיכאל מלכיאור: אם ניקח את זה כיסוד אפשר אחר כך לדון על מה שנעשה היום ואני מבין שיש ויכוח עמוק בנושא.

מיכאל מלכיאור: ניסיתי ללמוד לפני הישיבה מה נעשה וזה ויכוח גם עובדתי, כנראה, אבל עובדות אפשר לברר.

מיכאל מלכיאור: מאד חשוב לי להגיד בתחילת הדיון, ואני מקווה שזה מקובל על כולם, שאי אפשר לאפשר מצב של התפרקות גם מהנכס התרבותי-לאומי הזה, בית הספר בראש פינה.

מיכאל מלכיאור: כהנחת יסוד אני מבקש שנשמע את הצדדים ובעקבות זה אולי אפילו נגיע להסכמות, למרות שאני לא בטוח בכך.

מיכאל מלכיאור: נמצאות כאן גם תלמידות מאולפנה בבית שמש, שהשתתפו גם בדיון הקודם שלנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שמחים שהן נמצאות איתנו גם בישיבה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אולי מתוך כבוד למי שהיתה חברת כנסת, גאולה כהן, תפתחי בבקשה את הדיון.

2392: אני יכולה לומר מה הריץ אותי לכאן, גם הריץ אותי במובן של הזמן, כי אני מאד מקווה שנוכל לשמר את המבנה הזה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שנשמע את ראש המועצה.

אבו הוד רסקו: נודע לי על הדיון רק ביום שני בצהריים.

יהודית גידלי: ביום ראשון גם טענתם את זה ואני עומדת מאחורי דבריי.

אביהוד רסקו: יש לי שלושה נכדים בראש פינה שהם דור שישי ויש לנו בראש פינה שבט רסקי שמונה למעלה מעשרים בתי אב.

אביהוד רסקו: חשוב לי לומר את הדברים האלה כי בית הספר שבו מדובר למדה בו גם סבתי גם אבי זכרו לברכה וגם דודיי, שייבדלו לחיים ארוכים.

אביהוד רסקו: שנית, למען הדיוק ההיסטורי, לא בטוח שזה בית הספר העברי הראשון ויש על זה ויכוח, כפי שאמרת.

אביהוד רסקו: שלישית, הוזמנתי לכאן לדיון בנושא הצלת בית הספר.

אביהוד רסקו: בדקתי בפרוטוקולים של ועדת החינוך מ-1999 עד שנת 2000 ומצאתי ארבעה פרוטוקולים שדנו בנושא שימור מבנים היסטוריים והמילה הצלה היא כאשר קיים איזשהו חשש להריסה של מבנה היסטורי.

אביהוד רסקו: בנושא שבו מדובר, לא רק שלא קיים חשש להריסתו אלא מדובר על השימור שלו, להוריד את הטלאים ששמו עליו במשך השנים ולהביא אותו עד כמה שניתן קרוב יותר למצב שבו הוא נראה לפני 120 שנה.

אביהוד רסקו: אני אומר את הדברים האלה ברישא כדי שהדברים יהיו ברורים ולא יהיה שום ספק.

אביהוד רסקו: לכן המילה הצלה איננה רלוונטית לנושא הזה.

אביהוד רסקו: יכול להיות שהדיון הוא על סגנון השימור, אבל המילה הצלה לא שייכת לנושא.

מיכאל מלכיאור: תסכים איתי שהמצב הנוכחי הוא לא מצב טוב.

מיכאל מלכיאור: היתה הידרדרות.

מיכאל מלכיאור: לכן המילה הצלה בהחלט מקומה, גם לשיטתך.

אביהוד רסקי: אנחנו מתכוונים לשמר אותו ולהשקיע בו מאות אלפי שקלים כדי להביא אותו למצב שבו הוא היה לפני כ-120 שנה.

אביהוד רסקי: כמה עובדות – ב-1968 הגיעה אגודת אכסניות הנוער ליישוב וראש המועצה דאז נתן להם את בית הספר בו מדובר ל-49 שנים וכך התחיל כל נושא מסורת האירוח בראש פינה.

אביהוד רסקי: לימים, המקום היה מוזנח במשך עשר שנים וכאשר אנ"א (אגודת אכסניות הנוער) באה לפני כעשר שנים עם תכנית לפתח את המתחם, וברור לנו שכאשר הולכים להשקיע סכומי עתק ונותרו להם כ-17 שנה להשכיר את המקום, זה לעולם לא יחזיר את ההשקעה.

אביהוד רסקי: לכן הם קיבלו מהמועצה בכל ההליכים החוקיים חכירה ל-99 שנה.

מיכאל מלכיאור: למה בית הספר הוזנח?

אביהוד רסקי: זה לא בית ספר.

אביהוד רסקי: המקום ניתן ב-1968 לאגודת אכסניות הנוער.

אביהוד רסקי: בעשר השנים האחרונות, מאחר והמבנה כבר לא מתאים לאירוח ולא באים אליו, הוא הוזנח.

אביהוד רסקי: המבנה עצמו לא יהיה אכסניית נוער אלא הולכים להחזיר אותו ולשמר אותו למצב הכי טוב.

אביהוד רסקי: במשך כמעט 40 שנה אף אחד מאיתנו, הוותיקים או הצעירים, לא אמר שהמבנה הזה ייהרס או שצריך לעשות בו משהו.

אביהוד רסקי: זאת נקודה חשובה.

מיכאל מלכיאור: לא הבנתי את הנקודה.

אביהוד רסקי: כשאנ"א באו והציעו להקים במתחם אכסניית נוער מודרנית, שמתאימה למאה ועשרים, אחד התנאים שנדרשו על ידי המועצה היה שהם ישקיעו מאות אלפי שקלים בבית הספר שבו מדובר כדי להביא אותו למצב שבו הוא היה.

אביהוד רסקי: כלומר, הוא לא ישמש בתוכו לאכסניה אלא ללימוד מורשת ישראל בנושא חינוך.

אביהוד רסקי: בהתייחסות לכל התהליך יש שני מישורים – אחד הוא המישור הפרגמטי, המישור התכנוני, שבו נבדקו לפניי ולפנים כל התהליכים.

אביהוד רסקי: גם מבקר המדינה בדק את כל ההליכים ולא היה רבב כהוא זה.

אביהוד רסקי: ישנו הנושא השני, והוא הנושא הרגשי.

אביהוד רסקי: בנושא הרגשי כל תושבי המושבה מעוניינים בשימור של כל המבנים ההיסטוריים וברור לי החשש הלגיטימי של אלה שיש להם צימרים והם חוששים להיפגע.

אביהוד רסקי: אני לא מאמין בכך, כי לדעתי ככל שהיישוב יתפתח יהיו עוד ועוד חדרי אירוח.

אביהוד רסקי: יש ועדה ארכיטקטונית, שהיא ועדה בלתי תלויה והיא מכוח התקנון של אתר השחזור.

אביהוד רסקי: לאתר השחזור יש תקנון והוועדה הזאת היא חלק ממנו.

אביהוד רסקי: היא כפופה לוועדה לתכנון ובנייה והיא ויש לה יושב ראש אדריכל, מומחה לשימור, שנבחר.

אביהוד רסקי: יש בה נציג של הוועדה המחוזית לתכנון ובנייה, יש בה נציג של המועצה לשימור מבנים ואתרים, בדרך כלל אדריכל, יש בה נציג העמותה לשחזור שהוא גם אדריכל ומהנדס המועצה.

אביהוד רסקי: דנו בתכניות במשך שבע-שמונה שנים והביאו את אנ"א למצב שבו הכריחו אותם לעשות אבן על אבן, פינה על פינה לשימור.

מיכאל מלכיאור: התמונה ברורה.

מיכאל מלכיאור: אתה אומר שלא רק עומדים להרוס אלא להיפך.

מיכאל מלכיאור: התכנית עכשיו מבטיחה את זה שיהיו שחזור ושימור לעומת ההזנחה בשנים עברו.

מיכאל מלכיאור: בתכנית הנוכחית, אנ"א, שקיבלו את האחריות על המקום, התחייבו להשקיע ולעשות כדי שהדבר יחזור ויהיה קרוב למה שהיה לפני כ-120 שנה.

מיכאל מלכיאור: זה סיכום של הדברים?

אביהוד רסקי: ברשותך, עוד משפט לסיום.

אביהוד רסקי: בראש פינה יש עוד שני מבנים.

אביהוד רסקי: אחד מהם נקרא מבנה בית היקב, ששימש בעבר לעשות יין והיום אין בו בקבוקי יין או בית יין.

אביהוד רסקי: המבנה הזה שומר והפך להיות מועדון לצעירים בתזמורת.

אביהוד רסקי: עוד מבנה אחד, שהיה מפעל לטוויית משי בעבר, גם הוא שומר והיום הוא משמש לבית העם, למופעים ולהקרנת סרטים.

אביהוד רסקי: לכן, מבנים שהם לא חיים, אין בהם חיות, לא משמשים אותם, הם מבנים שיילכו לאבדון וייהרסו.

מיכאל מלכיאור: ראיתי שיש רעיון לעשות בתוך המבנה הזה מוזיאון למחתרות או דבר הדומה לכך.

אביהוד רסקי: כל דבר שהוא חינוכי ויהיה בינינו בסיכום מול אנ"א, יבוצע.

אביהוד רסקי: ניסו לתאר שזה יהיה מסעדה או אולם אירועים, אולם זה לא יהיה.

אביהוד רסקי: נקודה.

מיכאל מלכיאור: גן הילדים הוא המבנה החינוכי הראשון, שהיה עשרים שנה עוד לפני בית הספר.

מיכאל מלכיאור: אתה יכול להגיד כמה מילים על זה?

אביהוד רסקי: הריסת גן הילדים לא עלתה בכלל בראשית הדרך, כאשר דובר על שימור בית הספר.

אביהוד רסקי: מרגע שהבינו שהולכים לשמר את בית הספר, התחילו לדבר על גן הילדים.

אביהוד רסקי: גן הילדים מעולם לא הוכרז כמבנה לשימור.

אביהוד רסקי: לאחר שזה היה בוועדה לתכנון ובנייה, ועדת הערר בדקה את כל הדברים ובמסקנותיה לא חייבה לשמר את גן הילדים.

אביהוד רסקי: אנ"א באו עם מספר הצעות ואפשר לשבת מול ההצעות האלה ולהחליט.

מיכאל מלכיאור: אם כך, אתה פותח אפשרות שכן אפשר יהיה לשמר את גן הילדים.

אביהוד רסקי: יש הצעות.

עמיחי ישראלי: אני רוצה להתייחס למספר נקודות שהעלה ראש המועצה הנכבד.

עמיחי ישראלי: ראש המועצה אומר שאין עניין של הצלה, אין חשש להריסה, מדובר על שימור מבנה בית הספר.

עמיחי ישראלי: אני מחזיק בידיי מסמך משפטי, שניתן לצורך עדות בבית משפט ועדות כעדות בשבועה.

עמיחי ישראלי: חתום עליו יוסי בן-ארצי, רקטור אוניברסיטת חיפה, פרופ' להיסטוריה בחוג ללימודי ארץ ישראל.

עמיחי ישראלי: אני מצטט מתוך המסמך שעליו חתום פרופ' בן-ארצי בסעיף 5: ברצוני להתייחס נקודתית לטענה שמשמיעים היזמים מעל כל במה ובכל הזדמנות, שגן הילדים אמנם יימחק, אבל בניין בית הספר ישומר ובפנים הוא יהיה אולם הרצאות מודרני.

עמיחי ישראלי: זה ציטוט של מר אהרון ברנזון, הפרוייקטור של הפרויקט, במוסף 'הארץ' ב-21 ביולי 2006.

עמיחי ישראלי: המאמר ישנו אצלכם בתיק שהכנו.

עמיחי ישראלי: עמיתי, פרופ' דרור ואנוכי, מדגישים את החובה "לשימור מבנה בית הספר כמו שהיה, בהדגשת המילים כמו שהיה, ואילו על פי התכנית, גגו המקורי של בית הספר יפורק ויוחלף ואף חלליו הפנימיים ומחיצותיו ייהרסו.

עמיחי ישראלי: על פי התכנון, גם כל השטח הירוק שמסביב לבניין ההיסטורי, הטרסות החקלאיות שמקומן בהיסטוריה שמור, העצים העתיקים, על כל זה ייבנו בדחיפות כ-60 חדרי מלון ומבני ציבור נאור.

עמיחי ישראלי: אנ"א הציגה עד לא מכבר את גן הילדים ההיסטורי, מבנה מיוחד משנת 1886, שהאיכרים בנו במו ידיהם, כמיועד לשימור.

עמיחי ישראלי: אפילו עמרי סיפר לי שהם הכינו תיק בן 300 עמודים להוכיח כמה גן הילדים חשוב.

עמיחי ישראלי: היום אנחנו יודעים שהבניין נועד להריסה.

עמיחי ישראלי: ועדת הערר המחוזית אישרה זאת ב-13 ביוני 2006.

עמיחי ישראלי: לסיכום, אומר פרופ' בן-ארצי ונתמך על ידי פרופ' דרור מבית הספר לחינוך בתל-אביב: את גן הילדים ההיסטורי אסור להרוס ואילו "שימור" בניין בית הספר יכול להיות רק השארתו כמו שהוא, ניצב לבדד ובגאון בראש הגבעה, מוקף בטרסות החקלאיות ההיסטוריות, נצפה מן הוואדי ומכל סביבותיו ומשמש למטרות חינוכיות וערכיות ולא לבית מלון.

עמיחי ישראלי: היזמים מספרים ללא שום בושה שההתנגדות נובעת מחששם של בעלי הצימרים בראש פינה.

עמיחי ישראלי: כששמענו את הסיפור הזה בפעם הראשונה ב-29 ביולי 2004, יום אחד אחרי שעופר חברי שלח את המכתב הראשון עם 70 חתימות של תושבי ראש פינה לשרת החינוך לימור לבנת, שנכנס מצד אחד ויצא מהצד השני במהירות הבזק, הם הודיעו לרשות המקומית שזה חששם של בעלי הצימרים.

עמיחי ישראלי: בינתיים עברו שלוש שנים ואני מחזיק מכתב, בו ישנו נוסח של מכתב שיצא הבוקר לשרת החינוך, פרופ' יולי תמיר.

עמיחי ישראלי: הנוסח של העצומה דומה למה שאמר פרופ' בן-ארצי וחתומים עליו: אהרון ידלין, שולמית אלוני, פרופ' אמנון רובינשטיין, השר יצחק לוי, מר יוסי שריד ורשימה של 80 מלומדים, אינטלקטואלים וסופרים מהשורה הראשונה, כולל שולמית לפיד ובעלה טומי לפיד, רונית מטלון ועוד רבים.

עמיחי ישראלי: אין להם צימרים בראש פינה וגם אין להם פאבים בראש פינה.

עמיחי ישראלי: גם לגב' גאולה כהן אין פאבים בראש פינה וזאת הפעם השנייה שהיא באה לייצג את העניין שלנו.

עמיחי ישראלי: בפעם הראשונה היא עשתה זאת בישיבה בפברואר אצל שר החינוך הקודם, מר שטרית, וגם שם, למרבה הצער, זה לא הצליח.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לך ואני חושב שהבהרת את הדברים בצורה ברורה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שננסה למקד את הדיון ויכול להיות שאפשר לייצר עובדות טובות בשטח.

דובר: העמותה הוקמה להכרת הארץ ולהכרת החברה.

דובר: העמותה פועלת בחסות משרד החינוך והייעוד שלה, במסגרת החינוך המשלים, לעשות את הרוב המכריע של טיולי בתי הספר, מחנות הקיץ, סמינרים וכן הלאה.

דובר: במסגרת הזאת היא מפתחת אכסניות נוער ברחבי הארץ.

דובר: ב-1968 האגודה קיבלה להחזקתה את מבנה בית הספר של ראש פינה ויש לי את כל התכתובת בעניין הזה.

דובר: היא נתבקשה על ידי המועצה המקומית ראש פינה לבנות בתוך מבנה בית הספר אכסניית נוער וזה מה שהיא עשתה.

דובר: היא בנתה 12 חדרים עם שירותים צמודים, שגרו בהם אנשים.

דובר: במהלך השנים, מטבע הדברים, הוקמו מסביב לבית הספר עוד כל מיני חלקים שהודבקו לבית הספר – מטבח, חדר אוכל, צריפונים, אזבסטונים, פחונים, מכולות וכל מה שאפשר להעלות על הדעת.

דובר: זה המצב לאשורו.

דובר: בנתה אותם אגודת אכסניות הנוער בטפשות, בכסילות ומתוך רצון להרחיב את הפעילות ולאפשר פעילות במתחם הזה כי 12 חדרים אינם מספר ראוי כדי לארח בית ספר.

דובר: כל אחד יודע שצריך חדרים למורים, למלווים, לנהגים, לחובשים וכו' וגם לתלמידים.

דובר: לכן הוסיפו את מה שהוסיפו כדי שתהיה פעילות בראש פינה.

דובר: כשנכנסתי לתפקידי ביקשתי להפוך את המתחם הגרוטאתי הזה למשהו יפה, למשהו ייצוגי, למשהו שיכול לשמש כר לפעילות אמיתית בנושא התיישבות, בנושא אמנות ובעוד נושאים רבים שהכנו להם תכניות.

דובר: פניתי למשרד החינוך, קיבלתי את ברכתם של משרד החינוך ומשרד התיירות, ישבו צוותי עבודה בשני המשרדים, אישרו את התכנית ואת המגמה, תקצבו חלק קטן מהעניין ויצאנו לדרך עם תכנית פיתוח.

דובר: יושב ראש הוועדה שאל איך לא פיתחנו את המקום במשך עשר שנים ואני אענה לו.

דובר: המתחם הזה ריק מפעילות משנת 2002, כאשר החברה להגנת הטבע יצאה מהמתחם.

דובר: מצד אחד אני רוצה לפתח ומצד שני עושים כל תרגיל אפשרי כדי למנוע מאיתנו לפתח.

דובר: זה דומה בדיוק לילד שרוצח את ההורים שלו ומתלונן על כך שהוא יתום.

דובר: רוצים שאני אפתח?

דובר: תנו לי לפתח.

דובר: רוצים שנעשה?

דובר: תנו לי לעשות.

דובר: זאת תכנית הבנייה של האכסניה החדשה ואפשר לראות איך בית הספר מבודד לחלוטין על הגבעה.

דובר: לקחנו את המבנה המקורי, אנחנו משחזרים אותו בפרטי פרטים גם בפנים וגם בחוץ, מפרקים את השירותים ואת האסלות ואת כל הקשקושים שקיימים כאן ובונים שם בית ספר חדש, שישמש את האכסניה כי לכל אכסניה יש כיתות לימוד.

דובר: יש פה אדריכל שימור שזה היה תפקידו במשך למעלה משנה עם חוברות שימור של בית הספר.

דובר: כותרות שצועקות בעיתונים אבל צר לי מאד על אישי הציבור שחתמו על הדברים ונפלו למלכודת הזאת.

דובר: מדברים על כך שהורסים את בית הספר, אבל זה לא היה ולא נברא כי בית הספר ישוחזר.

דובר: יש במקום הזה אפשרות לבנות 6,000 מטרים רבועים, אבל אנחנו לא בונים אפילו מחצית מזה.

דובר: ההיתר הוא ל-6,000 מטרים רבועים.

דובר: במהלך שמונה השנים האחרונות עברנו שתי ועדות ארכיטקטוניות לשימור ושחזור, עם מיטב אנשי המקצוע שאישרו את הפרויקט.

דובר: עברנו שתי ועדות מקומיות, עברנו ועדה מחוזית, עברנו ועדת ערר, עברנו שני דיונים אצל שרים.

דובר: לימור לבנת העיפה את זה, למה?

דובר: כי היא למדה את העובדות והחליטה שהיא לא מתעסקת עם זה.

דובר: שלחו מכתבים גם להורים שלה כשם ששלחו מכתבים לאבא של ביבי נתניהו.

עמיחי ישראלי: אבא של ביבי נתניהו יופיע מחר בטלוויזיה בערוץ 2 נגד הפרויקט.

דובר: כי הוא לא יודע על מה מדובר.

דובר: מטעים אותו.

דובר: אנחנו מדברים על פיתוח של 3,000 מטרים רבועים בלבד.

דובר: כבר שמונה שנים אני מבקש לפתח אבל יש עוד עיכוב, עוד דיון, עוד בקשה וכן הלאה.

דובר: התכנית הזאת מוכנה, היא אושרה, היא חוקית, היא עברה את כל הגופים הסטטוטוריים האפשריים ואני מבקש להתיר לנו להקים במקום אכסניית נוער כפי שמתחייב וכפי שמתבקש.

מיכאל מלכיאור: תודה.

יצחק גלנטי: האם כתוצאה מכל הפיתוח הזה המקום לא יאבד את האותנטיות שלו?

יצחק גלנטי: את החשיבות ההיסטורית שלו?

יצחק גלנטי: ראינו פה תכנית יפה לפיתוח, אבל לדעתי, ברגע שהמקום יאבד את מצבו הטבעי ואת הסביבה הטבעית שבו הוא נמצא, הוא מאבד את המשמעות שלו.

יצחק גלנטי: יהיה מבנה יפה, אבל לא אותנטי.

דובר: לא רק שהוא לא מאבד, הוא מחזיר את האותנטיות.

דובר: הוא מחזיר את הראשוניות, הוא מחזיר אותו לפעילות שהיתה פעם והיום לא מתקיימת.

דובר: אתה מציע שבבית הספר יהיו חדרי שירותים ומגורים?

דובר: אני חושב שצריכות להיות כיתות לימוד כפי שהיו.

דובר: לשאלתך, אמרו שמחליפים את הגג.

דובר: מה זאת אומרת?

דובר: אפשר להשתמש ברעפים מ-1982?

יצחק גלנטי: אולי אי אפשר להשתמש גם באבנים מאותה שנה.

יצחק גלנטי: נשים טיח ונצבע את המבנה.

דובר: זאת הערה לא לעניין כי מצויין פה בדיוק איך הולכים לשמר.

דובר: זה גן הילדים המפורסם וזאת החזית שלו.

דובר: מדובר על גן בשטח של כ-30 מטר, שנמצא מתחת לבית הספר, במדרגת גובה אדירה תחתיו.

דובר: צריך לרדת כ-28 מדרגות כדי להגיע לגן הילדים כי הוא חפור בתוך הגבעה.

דובר: לגן הילדים הזה יש שתי חזיתות בלבד ואפשר לראות אותן על השקף.

דובר: אפשר לראות איך האבנים בנויות, אפשר לראות את הסדקים האדירים ובנוסף לכל נוצרה עליו תקרה בשנות הארבעים במשקל של 150 טון.

דובר: לגן אין ביסוס ואין יסודות.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: המועצה לשימור אתרים, בבקשה.

עמרי שלמון: אנחנו מברכים על הדיון שהוא דיון ערכי, ולא על מצב סטטוטרי שאנחנו זולגים אליו.

עמרי שלמון: ועדת החינוך היא לא ועדה לתכנון ובנייה ומכאן אנחנו מקווים מאד שיהיו תובנות אחרות.

עמרי שלמון: אנחנו מצטערים על המצב שהגענו אליו.

עמרי שלמון: אין שום סיבה להרוס את הגן, אין שום קייס.

עמרי שלמון: כבר הזכיר ראש המועצה שראש פינה בארץ ובעולם יש רק אחת ועל ראש פינה אנחנו מצווים כולנו לשמור.

עמרי שלמון: רבים מן היושבים כאן עשו רבות בחייהם לשמור על ראש פינה בגלל שיש רק אחת כזאת.

עמרי שלמון: זה מעלה את האחריות של כל מי שעוסק בנושא השימור.

עמרי שלמון: לתכנית האכסניה – התכנית שהוצגה על ידי אורי היא תכנית שרצה כבר כמה שנים.

עמרי שלמון: אגב, ביוזמתנו היא הגיעה לדיון בוועדת התכנון הציבורי שלנו, שכוללת את טובי האדריכלים בארץ, בראשות פרופ' יוסי שווייד והיום פרופ' סעדיה מנדל.

עמרי שלמון: היו הרבה מאד דיונים בנושא התכנית של ראש פינה בגלל ייחודה של ראש פינה.

עמרי שלמון: הבנו יפה מאד את מה שאורי הציג כאן, שעל מנת להחיות את האתר הזה – זה דבר שנהוג בעולם – שמור הוא גם תרבות ותרבות היא גם פשרה.

עמרי שלמון: אנשי המקצוע שלנו המתנדבים, אותם אנשי ועדת חינוך, למדו את התכנית והגיעו במרבית הנקודות להסכמה עם התכנון שמציגה אנ"א.

עמרי שלמון: פה ושם ביקשנו שינויים מינוריים והם נעשו, אבל בסך הכל קיבלנו את התכנית גם אם לא היינו מאושרים איתה כי שימור זה גם סביבה וגם מרקם, וזאת היתה ההחלטה של הוועדה.

עמרי שלמון: הפשרה נבעה מתוך התפיסה שהחייאה של המתחם הזה היא חשובה ונצטרך פה ושם להתפשר.

עמרי שלמון: ההתפשרות היתה על הרבה מאד נקודות, על המרקם הכולל.

עמרי שלמון: היו לנו הערות על החומרים, על הגודל, על הגובה, על החתכים וכן הלאה.

עמרי שלמון: חלק מהדברים תוקנו, חלק מהדברים היו נתונים בדיון ולא תוקנו, אבל בסך הכל התקדמנו לאט לאט לגבי האופי של מתחם אנ"א בתוך אתר בית הספר.

מיכאל מלכיאור: אתם אישרתם את התכנית?

עמרי שלמון: ועדת התכנון שלנו אישרה את התכנית.

עמרי שלמון: היתה פשרה, אבל אי אפשר להתפשר על עקרון והעקרונות שמנחים את השימור בארץ ובעולם הם אלה: ראשית, אין אישור להריסה סתם.

עמרי שלמון: לגן הזה יש חשיבות בכל היבט ועקרונות השימור בעולם מציעים לשמר.

עמרי שלמון: אין דבר כזה שנקרא שחזור ובעולם המדעי ארכיאולוגי בכלל לא עושים שחזור.

עמרי שלמון: בוודאי שאין פירוק והרכבה.

מיכאל מלכיאור: את גן הילדים לא אישרתם.

עמרי שלמון: חד משמעית לא אישרנו.

עמרי שלמון: מה בבסיס טענת היזמים להבנתי?

עמרי שלמון: אגב, אדריכל השימור שנועד לתת את העבודה על הגן כתב: "לא היה ידוע למי מן הגורמים שעסקו בקידום התכנית סיפורו של גן הילדים".

עמרי שלמון: זאת אומרת, יש פה בעיה שלא ידעו אבל זה לא אומר שלא צריך להתקדם.

עמרי שלמון: לטעמנו, הגן חשוב ביותר ואין בעיה של יציבות ועמידות.

עמרי שלמון: למסקנה שאומרת שצריך להרוס ולשחזר אין שום אחיזה במציאות.

עמרי שלמון: בידינו שלוש חוות דעת של מהנדסי שימור, מהמובילים בארץ, שהגן הזה לא מסוכן וניתן בעלויות נמוכות הרבה יותר מן השחזור להציבו במקומו.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: מר צבי רסקי, בבקשה.

צבי רסקי: אני יליד המקום, דור רביעי לראשונים.

צבי רסקי: אמי, אני וילדיי חווינו את החוויה ועברנו גם את בית הספר וגם את גן הילדים.

צבי רסקי: זה היה סמינריון של 3-4 שנים בגן ושמונה שנים בבית הספר.

צבי רסקי: בית הספר היה לפי תורתו של המורה הדגול בארץ, שלימד עברית.

צבי רסקי: חונכנו לא רק בגן ובבית הספר אלא היו טרסות, היה מגרש ושם גידלנו ירקות.

צבי רסקי: אני יושב ראש המועצה לשמירת אתרים בגליל ובגולן ואני יכול לומר עם יד על הלב שיש לנו רעיון לכל.

צבי רסקי: בגן הילדים לא ניתן להזיז אבן.

צבי רסקי: בגופנו נשמור עליו.

צבי רסקי: יש פינה שצריך לחזק בבטון וכל חוות הדעת אומרות שהגן בנוי מאבנים ואת הגג רק בשנים האחרונות חיזקו, כדי שהתקרות לא תזוזנה.

צבי רסקי: הצעתנו היא לא לגעת במבנים האלה.

צבי רסקי: את תוכו של בית הספר אנחנו מוכנים שישנו, כדי שישמש אולם שמחות והרצאות על עברה של ראש פינה ועל עברו של בית הספר הזה.

צבי רסקי: הצעתי הקונקרטית היא לרדת בכל הנושא מאנ"א.

צבי רסקי: אנ"א רוצה להרוס לנו את מוסדות החינוך.

צבי רסקי: את גן הילדים, בגלל שהיא חושבת שהוא יפריע, היא תזיז חמישים מטר.

צבי רסקי: את בית הספר היא רוצה להפוך לאולם הרצאות ובמגרש רוצים לעשות בית מלון של כחמישים חדרים.

צבי רסקי: אנחנו מציעים שאת כל התכנית הגרנדיוזית הרפורמית והמתקדמת יעשו בראש פינה, אבל לא באתר הזה.

צבי רסקי: הצעתי מקום אחר, דווקא במקום מרכזי היום בראש פינה, צפונה מהמשטרה.

צבי רסקי: זהו גם שטח פנוי ואם רוצים, שיעשו את הכל שם.

צבי רסקי: אל תפגעו בדבר שיקר בכל הארץ.

מיכאל מלכיאור: אתם לא יכולים לסגור את הסיפור בתוך המשפחה?

צבי רסקי: אני מאחל לאחייני שימשיך לנהל את המועצה בקדנציה הזאת ובקדנציה הבאה כפי שהוא חושב.

צבי רסקי: תפקידי לשמור על הראשוניות ועל מה שירשתי מאמא.

צבי רסקי: אני שוב מבקש שאם רוצים לעשות רפורמות, שלא יעשו אותן באתר בית הספר.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: מר שמואלי, בבקשה.

אליעזר שמואלי: אני יושב ראש מתנדב של הארגון ששמו אגודת אכסניות הנוער בישראל.

אליעזר שמואלי: אני שואל אותך, אדוני יושב ראש הוועדה, באופן מסודר ומאורגן, כאשר גוף רוצה לבנות משהו, פונים אל הגוף הממונה באופן רשמי בשם מדינת ישראל והוא המועצה המקומית.

אליעזר שמואלי: עם המועצה המקומית חתמנו על שכירות.

אליעזר שמואלי: אני מצטער שסבא-רבא שלך וסבא-רבא שלי הגיעו ולא טיפלו במשך כל התקופה הזאת על מנת לבנות מקום מכובד, כפי שאתה מבקש.

אליעזר שמואלי: ראינו שדה קוצים, מקום מוזנח, לא מטופל והתבקשנו לטפל בו.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא טוען שאנ"א עשה משהו לא בסדר.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שבמשך שנים טעו, חטאו והזניחו.

אליעזר שמואלי: הלכנו אל ראש המועצה באופן מסודר, מאורגן וחוקי.

אליעזר שמואלי: פנינו לכל הגופים באופן מסודר וסטטוטורי וטיפלנו בכל הנושאים עם האנשים המוסמכים על מנת להגיע להסכמה.

אליעזר שמואלי: רבותי, מאחורי כל המלחמה הזאת יש בלי ספק מישהו, שיש לו עניינים לא ראויים.

אליעזר שמואלי: אני חוזר ואומר שלפי כל מה שראיתי על לוחות המודעות, כדאי גם את זה לבחון.

אליעזר שמואלי: אם ועדת הכנסת תמליץ שנסתלק מהתכנית הזאת, אני אומר לכם: רבותי, תהיו בריאים, תמצאו מישהו אחר.

אליעזר שמואלי: אני לא זקוק למקום אחר כי המקום הזה הוא שלי כרגע.

אליעזר שמואלי: קיבלנו את כל האישורים, אנחנו מממנים את העניין מכספנו שלנו ורוצים להביא אלפי ילדים ליהנות מהגליל.

עמיחי ישראלי: אלה כספי מדינה.

עמיחי ישראלי: על מה אתה מדבר?

אליעזר שמואלי: מה אתה מדבר שטויות?

אליעזר שמואלי: אשר על כן, תגידו לנו שאינכם רוצים ואנחנו נבנה את זה במקום אחר.

אליעזר שמואלי: הקרקע בראש פינה רשומה והיא ניתנה לנו על ידי המועצה המקומית כחוק וכדין.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: בבקשה אדוני.

עופר מאירי: מדובר בדבר חינוכי.

עופר מאירי: ראש המועצה הזכיר שני מבנים היסטוריים בראש פינה, שהפכו למטרות חינוכיות.

עופר מאירי: זה מבנה היסטורי, יחיד בארץ ואי אפשר להפוך אותו למטרה מסחרית.

עופר מאירי: בכסף מדינה הופכים דבר חינוכי לדבר עסקי וזה נזם זהב באף חזיר.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: בבקשה אדוני.

קלמן כץ: אני נציג העמותה.

קלמן כץ: העמותה הוקמה על מנת לייצג את האינטרסים של אלה שהתחילו את הרעיון הציוני.

קלמן כץ: אנחנו לא גוף אינטרסנטי, אבל ראש פינה היא כותל המערב של ההתיישבות בארץ ישראל ואני מתייחס לזה בהתאם.

מיכאל מלכיאור: תודה.

אהרון ברנזון: הייתי יושב ראש המועצה משנת 1993 עד שנת 2000.

אהרון ברנזון: אני אחראי לשימור כל מה 95% מכל מה שנעשה עד עכשיו בראש פינה – בית היקב, בית הכנסת, בית המרחץ, בית המנהל, גן הברון, בית בן אריה, מלון שוורץ וכן הלאה.

אהרון ברנזון: אני אחראי לעריכת תכנית השימור, אבל המקום הזה הוא בכלל לא בתכנית השימור, הוא לא באתר הלאומי ואני הכנסתי אותו פנימה.

אהרון ברנזון: היתה מועצת חכמים של המועצה לשימור אתרים שליוותה אותנו שמונה שנים בהליך הסטטוטורי ולא הועלה אפילו פעם אחת נושא גן הילדים.

אהרון ברנזון: האדון הנכבד, צבי רסקי, שהיה 15 שנה, יכול היה לעשות כל מה שהוא רוצה בגן הילדים אבל הוא לא ידע בכלל איפה הוא נמצא ולא עשה שם שום דבר.

אהרון ברנזון: אפשר לסתום את הגן בבטון והוא יחזיק מעמד, אבל אפשר להזיז אותו, כפי שהעתיקו דברים במתחמים מסוימים על מנת שהאתר הזה יתפקד, יביא ילדים שילמדו את סיפור האבנים ואת סיפור ההיסטוריה.

אהרון ברנזון: מאז שהאכסניה סגורה, כבר 12 שנים, אי אפשר להביא לראש פינה אף אחד חוץ מאנשים שבאים לצימרים.

אהרון ברנזון: זאת מלאכת קודש ובית הספר יהיה מוקד חינוכי.

אהרון ברנזון: האנשים שמנסים לטרפד הם אלה שבנו 300% מעל מה שמותר.

קלמן כץ: אני אדריכל והובלתי את תכנית השימור בראש פינה.

קלמן כץ: משך ההכנה של התכנית נמשך כארבע שנים ובשנת 2000 היא אושרה.

קלמן כץ: המגרש שעליו נמצאת אכסניית הנוער הוא מגרש של חמישה דונם.

קלמן כץ: בניין בית הספר שטחו כ-250 מטר בתוך משבצת של חמישה דונם.

קלמן כץ: גן הילדים, שהתגלה באמת לאחרונה לכולם, גם לפרנסי המקום וגם לנו בדיעבד, הוא כשלושים מטר.

קלמן כץ: השטח הבנוי בתכסית הנוכחית היום הוא כשני שליש שמכוסה בג'אנק.

קלמן כץ: הוא ושני המבנים האלה, שטחם יחד כ-280 מטר, אבל יש סביב הרבה זוהמה בניינית ארכיטקטונית שראויה לסילוק ולטיפול מחדש.

קלמן כץ: יש שני ערכים שמגדירים מקום – הסיפור והמימד הפיזי.

קלמן כץ: הסיפור קיים והוא מתועד בתיק תיעוד שהוכן כדבעי על ידי האדריכלית שתכננה את הפרויקט.

קלמן כץ: נבדקו לפחות שלוש חלופות איך אפשר לשקם את הבניין במקומו.

קלמן כץ: לפי כל הפתרונות אי אפשר לשמר את גן הילדים במקומו.

אורית נוקד: נראה לי שגם אם היו טעויות, דברים נעשו ואתם קיבלתם הסכמות והתחייבויות, צריך לחשוב מה עושים על מנת שהגן הזה יישאר.

אורית נוקד: אני רוצה להציע שאולי תחליטו על הקמת צוות מתוך היושבים כאן, כדי שהדברים ייעשו בהסכמה.

אורית נוקד: אני מתנצלת על כך שאני צריכה לצאת מהישיבה.

לואיס לבטון: אי אפשר לשמור על גן הילדים במדינה מתוקנת.

לואיס לבטון: הבניין מסוכן.

לואיס לבטון: יש בטון לא מקורי וקירות אבן שאמורים להחזיק את היציבות של הבניין.

לואיס לבטון: ראש פינה נמצאת במקום הכי מסוכן.

לואיס לבטון: הבטון שעמד קודם אמור להחזיק ביום הדין את האנשים שיהיו בתוך הבניין.

חני: שימור הוא תרבות ואנחנו במדינת ישראל לא המצאנו את נושא השימור.

חני: המועצה לשימור אתרים עובדת כעשרים שנה לפי אמנות בינלאומיות.

חני: שתיים מהאמנות הבינלאומיות מדברות על שימור ואני חושבת שאם נאמץ חלק מהדברים נוכל לשמר גם את גן הילדים וגם את בית הספר בשם האותנטיות.

2392: שמעתי בקשב רב כל אחד ולמדתי היום דברים שלא ידעתי.

2392: יש דברים שבהם הרציו הולך איתכם, אבל יש דברים שבהם הרציו לא חשוב בכלל ולא עומד מול ערכים.

2392: לדעתי, אדוני היושב ראש, מסתמן פה הסכם.

2392: לדעתי אתם צריכים לבחור ועדה מצומצמת שתחליט וזה מה שיהיה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני מרגיש במצב לא טוב ואני אומר את זה כי יש פה באמת שתי עמדות די קוטביות.

מיכאל מלכיאור: עם זאת, כל מה שנעשה באנ"א נעשה כדת וכדין וגם אם יש לאנ"א אינטרס מסחרי, זהו אינטרס מסחרי לגיטימי.

מיכאל מלכיאור: זה דבר טוב ולגיטימי והכל נעשה כדת וכדין.

מיכאל מלכיאור: חשוב להדגיש את זה.

מיכאל מלכיאור: לא נעשה שום דבר מתחת לשולחן.

מיכאל מלכיאור: אני אומר את זה גם לראש המועצה, שכך טיפל בדברים, אבל אני חושב שבמהלך הטיפול היתה גם רגישות לשימור מקום מאד ייחודי במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: בית הספר והגן הם מקומות ייחודיים ויש לנו מעט דברים כאלה מבחינה היסטורית.

מיכאל מלכיאור: יש לנו מחויבות לשמור עליהם מכל משמר, בגלל הראשוניות שלהם וכדי שיוכלו לבוא אליהם אחר כך.

מיכאל מלכיאור: לכן היתה רגישות בטיפול בעניין וכמו שנאמר, תמיד יש פשרות בין הרצוי למצוי.

מיכאל מלכיאור: אני מקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יכולים להקים ועדת משנה מתוכנו, אבל אני לא יודע אם זה אפשרי כרגע.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לראש המועצה גם בגלל השורשים המשפחתיים והחיבור למקום.

מיכאל מלכיאור: אתה שומע במועצה לשימור אתרים שיש החלטה שלהם לגבי שימור הגן.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לך לנסות להגיע לדבר, שישמור גם את בית הספר כמו שהוא, לא אולם שמחות ולא שום אולם אחר.

מיכאל מלכיאור: אולם שמחות הוא לא שימור של אתר.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שבמקום הזה לשמר גם את בית הספר מבחינה חיצונית ומבחינה פנימית ואולי תחשוב על כך שזה יהיה גם מוזיאון למחתרות.

מיכאל מלכיאור: זה יכול להביא עוד תיירות לראש פינה ועוד אנשים וזה יהיה יותר טוב.

מיכאל מלכיאור: בנוסף לכך, לחשוב על שימור גן הילדים.

מיכאל מלכיאור: אין לי דרך למדוד אם זה מקום מסוכן, שאנשים לא יכולים להיות בו, אבל זה דבר שאפשר לברר עובדתית.

מיכאל מלכיאור: יש פה דיעות של מומחים שונים ואני לא אכניס את ראשי לעניין, אבל מאחר וזה באמת המבנה החינוכי הראשון בארץ של הציונות החדשה, ראוי שזה יישמר אם מבחינה עובדתית זה ניתן לשימור.

מיכאל מלכיאור: חשוב להגיע להסכמה גם עם המועצה לשימור אתרים.

מיכאל מלכיאור: זאת ההצעה שלי ואני חושבת שהיא יכולה להיות מקובלת על כל הצדדים.

מיכאל מלכיאור: ראש המועצה, בבקשה.

אביהוד רסקי: טובי המומחים עסקו בשימור והכל הובא לתכנית גמר, שעברה את כל ההיררכיות.

אביהוד רסקי: ידידי עמרי היה שותף גם לישיבה שבה גם המועצה לשימור אתרים הסכימה בנושא גן הילדים, שאם אין ברירה.

אביהוד רסקי: ..

מיכאל מלכיאור: אבל הוא אומר שלא.

אביהוד רסקי: כבוד היושב ראש, אם לא ייכנסו לפרויקט הזה, יוכלו למכור את הקרקע ליזם אחר שיבנה 6,000 מטר במקום 3,000 מטר.

אביהוד רסקי: זה בית הספר העברי הראשון ולצערי הוא עוד עלול להישאר בעוד עשרות שנים עזובה כפי שהוא כי לא יהיה מי שישמר אותו, כפי שהיה במשך ארבעים שנה.

אביהוד רסקי: לכן, בראייה שלי, אחרי שישבנו במשך שמונה שנים עם כל הגורמים, צריך לתת לפרויקט לזוז קדימה אחרת לא יהיה שימור.

מיכאל מלכיאור: יש כנראה גם מחלוקת על העובדות.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש שתשבו יחד עם ראש המועצה.

מיכאל מלכיאור: עמרי אחראי על שימור אתרים במדינת ישראל והוא אומר שלא צריך להרוס את הגן.

מיכאל מלכיאור: אני קורא לכם לשבת יחד ותדווחו חזרה לוועדה תוך שבוע ימים למה הגעתם.

מיכאל מלכיאור: בעקבות זה נפעל פה בוועדה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכם, הישיבה נעולה.