ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 218, 2007-03-12 11:00

משה כחלון: שלום רב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה כחלון: הנושא שמעלה חברת הכנסת יחימוביץ' הועבר מנשיאות הכנסת, ונשלב בו את הנושא השני שאני ביקשתי, נעסוק היום בשני הנושאים האלה.

משה כחלון: הזמן שלנו מצומצם, בגלל דחיפות הנושא קיימנו את הדיון היום, הקצינו לו שעה.

שלי יחימוביץ': הצעה לסדר; כיוון שנשיאות הכנסת אישרה דיון מהיר בנושא דחוף כמו מצב הקלדניות, אני מוכנה להרחיב את זה לעניין עובדי הקבלן בכלל, אני חושבת שהפיכת רשות הדואר לחברה היא נושא אחר לחלוטין, מורכב מאוד, ולעשות מישמש בשני הנושאים, נראה לי שנחטא לעובדות האלה, שהעניין שלהן היה בראש מעייניי כשביקשתי את הדיון הדחוף בוועדה בנשיאות הכנסת.

שלי יחימוביץ': אנו רואים פה נציגות מפוארת של עורכי דין, חברות כוח אדם, הנהלת הדואר וכו', וכאן יושבות בחורות שמועסקות בתנאי עבדות, לכן אני מבקשת לאפשר גם להן להציג את עמדתן בהרחבה.

משה כחלון: אני שותף לדאגתך, הן גם חלק מהרשות, הוספתי שעה לנושא שהעלית, אך אם תרצי לפצל, נפצל.

שלי יחימוביץ': אני סומכת על שיקול דעתך.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני מודה לך שאתה נותן לי לדבר עכשיו, צר לי שאצטרך לצאת בעוד מספר דקות.

דב חנין: אני רוצה לברך את חברת הכנסת יחימוביץ' על יוזמת הדיון הזה.

דב חנין: אנו עוסקים פה בבעיה קשה ומדאיגה.

דב חנין: אני קורא את התשובות של חברות כוח האדם, ולכאורה עובדות הקבלן ברשות הדואר נמצאות בגן עדן.

דב חנין: מסתבר שהתנאים שלהן כל כך טובים, שאנו בכנסת צריכים לקנא בהן.

דב חנין: אנו מדברים על כמה בעיות כשמדברים על עובדות הקבלן ברשות הדואר; אחת היא רצינית וקשה של תנאי עבודתן.

דב חנין: אני מניח שהנציגות שפה יוכלו לפרט בעניין הזה הרבה יותר טוב ממני.

דב חנין: בעיה שנייה היא זכות העובדות האלה להתארגן ולהגן על עצמן ועל הדברים הבסיסיים ביותר שחשבתי שמובטחים במאה ה-21.

דב חנין: השאלה השלישית היא איך גוף ציבורי כמו רשות דואר מגיע למצב שהוא מעסיק עובדים במנגנון העקום הזה ולא פונה לאנשים ומעסיק אותם כפי שצריך כעובדי רשות הדואר.

דב חנין: העובדים צריכים להיות עובדים של רשות הדואר עם כל הזכויות והחובות.

דב חנין: אני מקווה שבמסגרת דיון זה נעסוק בכל השאלות שהעליתי.

שלי יחימוביץ': ראשית, למרות שאני רואה את חברות כוח האדם אחראיות על העובדים שמועסקים באמצעותן הן לא הכתובת שלי לטענות אלא מדינת ישראל כמעסיק שאמורים להיות לו עוד שיקולים חוץ משיקולי רווח.

שלי יחימוביץ': אפנה אליך, אבי הוכמן, בעקבות המכתב המוזר שקיבלתי ממך, שיש בו בעיקר טענות על כך שטענותיי בעניין ניצול קשה של הקלדניות לא הובאו בפניך בזמן ולכן לא הזדמן לך לפרט את טענותיך, שתכף אגיע גם אליהן.

שלי יחימוביץ': על כל פנים, בישיבת ועדת הכספים ב-28 בנובמבר 2006 העליתי את הסוגייה הזו לראשונה בפני השר אטיאס, שהבטיח לי לבדוק את הנושא ביסודיות.

שלי יחימוביץ': לא הסתפקתי בזה ואף שלחתי לו מכתב לרבות הפרוטוקול של ישיבת ועדת הכספים ב-19 בדצמבר 2006, ובו שבתי וביקשתי התייחסות לעניין הקלדניות.

שלי יחימוביץ': לאחרונה קיבלתי מהשר פתק בכתב ידו שהוא לא מזניח את הנושא.

שלי יחימוביץ': אני שמחה על כך אך הטענה כאילו קפצנו פתאום בלי לבקש הסברים קודם אינה נכונה, לרבות הטענות שלך על ביקורים רבים במשרדי.

שלי יחימוביץ': אני מודה לך על שביקרת את עוזריי הפרלמנטריים, זה לא רלוונטי לעניין.

שלי יחימוביץ': לכל אורך מכתבך אינך מצליח להחליט; מצד אחד אתה מספר שאתה לחלוטין לא אחראי עליהן אלא חברות כוח האדם, ומצד שני אתה טורח להסביר כמה מצבן נפלא, ובמיוחד התרשמתי לשמוע שיש שטיחים מקיר לקיר במקום העבודה.

שלי יחימוביץ': אתה לא יכול לומר לי שאינך אחראי לתנאי העסקתן.

שלי יחימוביץ': חברות כוח האדם והקבלן הן לצורך העניין מתווך ואתה המעסיק של האנשים האלה, אחראי על תנאי עבודתן, יש גם פסיקות בזמן האחרון לגבי עובדת ניקיון בבנק הפועלים, שהבנק היה אחראי לתנאים שלה למרות שהועסקה דרך חברה לשירותי ניקיון.

שלי יחימוביץ': כל מכבסת המילים הזאת לא מקובלת עליי.

שלי יחימוביץ': אתה ושר התקשורת אטיאס ומדינת ישראל הם מבחינתי הכתובת.

שלי יחימוביץ': מדובר בתנאים חרפתיים.

שלי יחימוביץ': קראתי את הטענות, שאף אחד לא סופר להן את שבע השניות.

שלי יחימוביץ': זה לא נכון, אחרי שבע שניות הכתובת נעלמת מהמסך ומגיע המכתב הבא, אמרת שהן מגיעות לשכר מינימום וזה לא נכון, ראיתי כאן תלושים של נשים שעובדות 13-14 שנים, מרוויחות 2,300 ש"ח ואחרי שחישבנו ערך שעה לא הגענו לשכר מינימום בחלק מהתלושים.

שלי יחימוביץ': זאת אחריותך.

שלי יחימוביץ': אתה הכתובת בשבילי.

שלי יחימוביץ': וכן הלאה תנאים בלתי נסבלים וחרפתיים שאני רוצה שהן יספרו עליהם.

שלי יחימוביץ': היה כאן ניסיון להכניס את העניין שההסתדרות חתמה על הסכם מצוין, אני רוצה לשבח את ההסתדרות על ההסכם הזה, שהוא חסר תקדים, מאפשר הכנסה של עובדות קבלן להסכם הקיבוצי, של 950 עובדים, אני מברכת אתכם מעומק לבי על כך.

שלי יחימוביץ': זה לא קשור לעניין שלנו, אנו מדברים כרגע על תנאי ההעסקה של עובדות הקבלן.

לאה ורון: אנו מבקשים עותק של המכתב, הוא לא נשלח לוועדה.

רונית אזולאי: אני עובדת 13 שנה ברשות הדואר.

רונית אזולאי: עברתי ארבע חברות כוח אדם.

רונית אזולאי: אני נחשבת בין הקלדניות המהירות, וכאם לארבעה ילדים אני משתכרת כ-2,000, 2,200 ש"ח, חמש-שש שעות עבודה, עבודה מול מסך, הפסקות זה על חשבוני, גם אם אני שותה כוס קפה או לאכול, אז במשמרת אני מקבלת לפי כמויות.

שלי יחימוביץ': נטען שההפסקות לא על חשבונכן.

רונית אזולאי: זה לא נכון, ועדיין אני נחשבת עובדת ארעית.

רונית אזולאי: הגעתי לדואר כשהילד שלי הלך למעון, היום הוא בן 16.

רונית אזולאי: אין לי תנאים סוציאליים, זכויות, ביטחון.

רונית אזולאי: הבן שלי עבר תאונת דרכים, שנה ישבתי בבית ולא קיבלתי דבר.

רונית אזולאי: אני צריכה לעשות במשמרת אלף מכתבים לשעה.

רונית אזולאי: אם אני עושה יותר מכך, אני מקבלת יותר.

רונית אזולאי: אם אני עושה פחות, אני מקבלת פחות.

רונית אזולאי: אני מקבלת לפי כמויות.

שלי יחימוביץ': יש להם פיצוי על זמן תקלות של 20 ₪ בחודש.

רונית אזולאי: אני עובדת כל החודש ומקבלת בסוף החודש תקלות של 30 ₪.

רונית אזולאי: כל יום יש תקלות, המתנות, וזה על חשבוננו.

משה כחלון: שמעתי שיש "עכבר".

משה כחלון: מה זה "עכבר"?

קורין שמריהו: אני עובדת בדואר בכוח אדם מנפאוור עשר שנים, שני ילדים, משכורת של אלפיים ש"ח, חמש-שש שעות.

קורין שמריהו: בהתחלה יכולנו לעשות יותר שעות, היום לא נותנים לנו כל כך כי אין מספיק עבודה, כך הם טוענים.

קורין שמריהו: המתכונת של העכבר זה בדרך כלל בתקופות של לחץ, אנו גם נדבר על היחס, בחורה שקמה לשירותים או לקפה או לאכול צריכה שעכבר יחליף אותה.

קורין שמריהו: "עכבר" זה בחורה.

קורין שמריהו: זה מוביל גם ליחס על זה שאנו לא שוות וכל מפגר עושה את העבודה הזו.

קורין שמריהו: אני אם לשני ילדים קטנים, צריכה לשמוע את זה מהאחראית שלי?

קורין שמריהו: ולא משנה אם זה בדואר או בכוח אדם.

קורין שמריהו: אני רועדת עכשיו, זה עצבים של 10 שנים.

קורין שמריהו: מתנהגים אלינו כאילו אנו כלום.

קורין שמריהו: מחר המנכ"ל יכול לומר לי ללכת הביתה כי את זו מהבנות שתבעתן, וגם את זה אמרו לנו.

משה פולק: אני מייצג קבוצה גדולה שמונה 69 עובדים, יש הצטרפות מדי יום של עובדים נוספים, עובדי כוח אדם מנפאוואר ותגבור המוצבים בחברת דואר ישראל.

משה פולק: מפאת הדיסקרטיות שאותה עובדת ביקשה לא לחשוף את שמה, לא אומר את שמה, אך אני מכיר דוגמאות ויש פה נציג הסתדרות שיוכל לאשר את דבריי, מר סולטני, שיש עובדים פה בחברת דואר ישראל שהודיעו להם: נוכל לדבר אתכם על קליטה כשתמחקו את התביעה נגד הדואר, הוגשה תביעה נגד חברת דואר ישראל ונגד חברות כוח האדם בגין הפגיעה המתמשכת והקשה בזכויות.

משה פולק: יש עובדת אחת ספציפית שאמרו לה: את רוצה להיקלט – רק לאחר שתסירי את התביעה, ביקשו ממנה אישור בכתב, פקס לעו"ד פולק, ואז ימשיכו בהליכי קליטה, אני מדבר אתכם על השבוע.

משה פולק: עצם העובדה שעובדים חוששים לתבוע בבית משפט זכויות כי אומרים להם: אם תתבעו את זכויותיכם נרע אתכם, זה ביזיון.

משה פולק: אני חושב שאפילו אם ישימו מדעני גרעין, לא יצליחו לפענח כיצד מחשבים את התלושים.

משה פולק: הצבתי בפני התביעה רואה חשבון של עשר שנים לנסות לפענח את השיטות התמוהות, כיצד מחשבים שכר.

משה פולק: אומרים פה שתפוקה נמדדת לפי אלף מכתבים לשעה, ומי שעובר אותו מקבל יותר.

משה פולק: רק שלשום ראיתי דוחות נוכחות של עובדי דפוס, שהם יותר מקופחים בדואר, יכולים להיות שלוש שעות מתוך שש שעות משמרת להיות בלי הזרמה של מכתב אחד.

משה פולק: אותה עובדת חרוצה שאומרים לה: תהיי חרוצה כדי שתגדילי שכרך, למרות שהיא עבדה מהר שלוש שעות, למרות חריצותה בסופו של דבר הכל התקזז כי שלוש שעות לא עבדה, על זה יש אפס כסף, וכך הגיעה כמעט לשכר מינימום.

משה פולק: ומדוע?

משה פולק: כי החריצות שלה קיזזה על מחדלה של החברה שלא שילמה לה.

משה פולק: לגבי טעויות בהזרמה של עבודה, תפקיד חברת כוח האדם לספק את התפוקה, תפקיד העובד לעשות עם זה מה שצריך.

משה פולק: מה עובד אשם שהמחשב קופץ לו כל כמה שניות, ואם הוא לא היה בפוקוס, העבודה שלו הלכה לפח?

משה פולק: ברור לי שאי אפשר להכיל לישיבה כה קצרה את מלוא היריעה, אך אני נחשף פה לתנאים בלתי ראויים בכל קנה מידה.

משה פולק: בסופו של דבר, מה התכלית של צורת ההעסקה הזו?

משה פולק: אין לה תכלית למעט עניין עסקי בין מנהלים של חברות וארגונים.

משה פולק: העובדים מייצרים את התוצרת עבור הדואר באמצעות ציוד דואר, במתקנים של הדואר, הם עושים את העבודה שהדואר נזקק לה, והא ראיה – הוא פתאום רוצה אולי לקלוט אותם לשירותיו, כלומר הוא יודע שהם עובדים שלו, מדוע כל השנים העסיק אותם באמצעות מישהו אחר?

משה פולק: זה לא היה לשום תכלית אמיתית, רק לשם צרכים עסקיים של חברת הדואר מול חברות כוח אדם.

משה פולק: לגבי ההסכם הקיבוצי, ישבתי גם עם נציג ההסתדרות, יש דברים חיוביים בהסכם אך יש גם בעייתיות, שהעובדים לא יוכלו להשלים אתם, למשל דרישה בהסכם הקיבוצי שאומרת שעובד לא ייקלט אלא לאחר שסגר גמר חשבון עם חברות כוח האדם, כלומר כל עוד לכאורה עובד תובע, לכאורה תבוא חברת כוח אדם- -

משה כחלון: ההסתדרות דאגה לחברות כוח האדם?

משה פולק: אני מספר לכם עובדות.

קרן אוזן: יש לי שאלה; למה אני מזה למעלה משבע שנים עדיין עובדת קבלן?

קרן אוזן: בנוסף, לגבי ההפסקות, אני עובדת דפוס, כל יום אני תורמת מזמני היקר שעתיים.

קרן אוזן: למה?

קרן אוזן: הרי יש המון סוגי תקלות מדי יום שאינן קשורות בנו- -

שלי יחימוביץ': זה שאת מגרדת את שכר המינימום זה כי יש שעות שלא משלמים לך בכלל.

שלי יחימוביץ': זה לא חוקי ובניגוד גמור למה שכתבת לי במכתב.

קרן אוזן: ופידר מתקלקל כל יום.

משה כחלון: את לא תורמת שעה, גוזלים לך שעה.

אריאלה סער: תודה רבה למר ברמג שהוכיח את כל עם ישראל שלקלדניות הדואר בקומה 9 יש מערכת של שני בתי שימוש.

אריאלה סער: שיקום עובד במדינה שיטען שאין לו בית שימוש במקום עבודתו אלא אם פנתה איזו קלדנית וטענה בפניך שהיא מגיעה לעבודה עם סיר לילה.

אריאלה סער: לא ידעתי את זה.

אריאלה סער: בקשר לכיסאות הנוחים, הם מאוד לא נוחים, ואתה לא יודע את זה כי לא ישבת שלוש שעות ויותר על אותם כיסאות.

אריאלה סער: הקלדניות קושרות את זה לשולחן, אם כבר מוצאים כיסא נוח.

אריאלה סער: אנו דורשים קליטה רטרואקטיבית לעובדים שעובדים שנים בדואר ועדיין ארעיים.

אריאלה סער: הייתי נוכחת עם תוכנית עובדה כשמר הוכמן אמר: אין לי מה לדבר עם עובדים שתבעו אותי, ואיך אפשר להביא אותך לכאן מבלי לתבוע אותך?

אריאלה סער: הרי אז עלית לאוטו ונסעת.

אריאלה סער: עבדתי בדואר, אתה לא היית כשבדואר עובדות קבלן עברו את השואה הקטנה שלהן והפרטית, הדואר עשה הסתרת פרטים.

אריאלה סער: היום אתה יכול, אך אתה לא רוצה כמו קודמיך.

אריאלה סער: כנראה שיש לך הסיבות הטובות.

קורין שמריהו: אני עובדת צהריים, בעבר הייתי עובדת שלוש שנים לילה.

קורין שמריהו: בחורה מגיעה בשש בערב לעבודה עד ארבע בבוקר, מרוויחות 19 ש"ח.

יפה דנצינגר: אני עובדת בדואר שלוש שנים וחצי, יום חמישי גם עבדנו עד לפנות בוקר, המפקח ביקש שנישאר עד חמש וחצי, אך נחזור באוטובוסים.

יפה דנצינגר: שאלתי את האחראית שלי אם הוא יבשל לי לשבת.

יפה דנצינגר: זה פחות מ-20 ש"ח.

יפה דנצינגר: זה הפרש של פחות משקל.

יפה דנצינגר: אתמול עבדתי משש בבוקר עד ארבע ורבע, עד עכשיו אני בלי שינה.

יפה דנצינגר: עובד דואר לעומת זאת מקבל את האחוזים של הלילה, יש הבדל.

מיכל אוחנה: חברת מנפאוואר משלמת חצי ש"ח הבדל, חברת תגבור למרות הכל משלמת 24 ₪.

יפה דנצינגר: כולם עושים אותה עבודה, אך מקבלים שכר שונה.

טטיאנה ניאזוב: כולם חושבים מה יהיה עוד עשר שנים.

טטיאנה ניאזוב: אני עובדת בלי פנסיה, ואקבל רק ביטוח לאומי.

טטיאנה ניאזוב: אנו עושים את העבודה הכי שחורה.

טטיאנה ניאזוב: לאדם אין מכתב, ויש מכתבים דחופים, כשמבקשים מאתנו בחגים להישאר, בחגים אין חופשה.

טטיאנה ניאזוב: פעם מישהו הודה לנו על העבודה שלנו?

שלי יחימוביץ': כי הוא לא חושב שהוא המעסיק שלך.

טטיאנה ניאזוב: גם המעסיק שלי לא מגיע.

טטיאנה ניאזוב: המעסיק אומר שעשיתי עבודה לדואר.

טטיאנה ניאזוב: אנו רוצים להיות כמו כולם, שעוד כמה שנים אדע שיש לי משהו מאחורי הגב.

תמר אמזלג: אני אם לארבעה ילדים.

תמר אמזלג: התחלתי לעבוד בתגבור בשנת 99'.

תמר אמזלג: ב-2005 חליתי בסרטן.

תמר אמזלג: במקביל למחלה פוטרתי מהעבודה, החברה טוענת שזה בגלל היעדרויות מרובות.

תמר אמזלג: דיווחתי לנציגה בשטח שהיתה אמורה להעביר למנהלי החברה.

תמר אמזלג: לא פניתי ישירות למנהלי החברה אלא לנציגה ששירתה אותנו.

תמר אמזלג: הם אמורים לדעת, אם אני נעדרת מהעבודה, זה מצריך הסבר.

תמר אמזלג: פוטרתי בעקבות המחלה.

תמר אמזלג: קיבלתי מכתב פיטורים, שלחתי קרוב משפחה למלא טופס לביטוח לאומי ובאותו מעמד אמרו לאותו אדם שמפטרים אותי לאלתר, הייתי אז באשפוז יום.

תמר אמזלג: מכתב הפיטורים היה ללא נימוק.

תמר אמזלג: הפיצויים שקיבלתי הם כ-4,000 ₪ עבור שש שנות עבודה.

תמר אמזלג: יש לי שלושה ילדים בוגרים, חלקם שירתו בו זמנית בצה"ל.

תמר אמזלג: הם משוחררים כרגע.

תמר אמזלג: לצערי, שלושתם התחילו לעבוד בחברות כוח אדם.

נתן שקרצי: אני לא מהעובדים, ראיתי את הסיפור שלהם, זה כאב לי ואני רוצה לעזור.

נתן שקרצי: גם אני עובד חברת כוח אדם ומה שעולה פה זה היסוד של הדמוקרטיה, חופש הביטוי שלהם והזכות שלהם להתארגן ולדאוג לעצמם, כי אחרים לא דואגים להם, והדברים האלה נשללו מהם.

נתן שקרצי: עכשיו לפחות קשר השתיקה קצת נשבר.

נתן שקרצי: גם אנו כצרכני הדואר, אנו חלק מהניצול הזה, והדואר שייך לי ולכל אחד מהיושבים פה, יש לנו חלק בנכס הזה.

ליאת יקיר-טמנג: אני לא קלדנית, באתי לכאן בשם אבא שלי שעובד 12 שנה בדואר, הוא אחראי על הזרמת המכתבים לבנות האלה.

ליאת יקיר-טמנג: שלושה מפקחים מעליו, הם הגיעו אחריו לדואר והם כבר עובדי דואר.

ליאת יקיר-טמנג: אבא שלי עבר כמה חברות קבלן, ומהיום הזה אנו רוצים לצאת כולם כעובדי דואר.

פאדי אבו-ערב: אני עובד 7.5 שנים דרך מנפאוואר.

פאדי אבו-ערב: באותה קומה נמצאים אתנו גם עובדות רשות הדואר.

פאדי אבו-ערב: עם כל הכבוד, להם יש גב יותר מאשר לנו, למרות שאנחנו יותר מהירים.

דליה נרקיס: אני רוצה להתייחס לדברים; יש לנו 83 עובדים בדואר, אנו נותנים שירותים ברשות הדואר מזה שנים רבות.

דליה נרקיס: אני חושבת שהדיון המרכזי שעולה פה הוא רצון העובדים להיקלט ולהיות עובדי דואר ישראל.

שלי יחימוביץ': זה לא מדויק.

שלי יחימוביץ': אנו מדברים על התנאים שלהן.

דליה נרקיס: אני רוצה להתייחס לבקשה שלהם להיקלט כעובדי דואר ישראל.

משה כחלון: העירו לך שזה לא הנושא כרגע.

משה כחלון: בבקשה תשיבי על הטענות שעלו.

משה כחלון: אחר כך נדבר על הקליטה.

דליה נרקיס: רק לפרוטוקול, אנו לא מתנגדים ולא התנגדנו לקליטה שלהם בשום שלב.

שלי יחימוביץ': זה לא עלה בכלל.

דליה נרקיס: הקלדת פרטי המיקוד היא עבודה שמתחילה בשעות הצהריים והערב ולעתים בלילה, עד שנגמרת העבודה.

דליה נרקיס: העובדים שלנו משתכרים לפחות את שכר המינימום, ו-90% מהעובדים שמועסקים שם משתכרים מעל שכר המינימום, לעתים עד 60% ו-70% מעל שכר המינימום.

דליה נרקיס: הם מקבלים שכר על כל שעות הנוכחות במקום, מרגע שהקלידו את שעת הכניסה שלהם ועד היציאה.

שלי יחימוביץ': האם נכון שהן מקזזות את השעות שהן לא עובדות בעל כורחן בעבודה מטורפת בשעות שאחר כך?

דליה נרקיס: הן לא עובדות עבודה מטורפת.

שלי יחימוביץ': בסדר, האם נכון שעל שעות שבעל כורחן הן נאלצות לא לעבוד הן מפצות אחר כך בשעות שבהן הן מקלידות יותר מהר מכתבים, לפעמים פי שניים, ולכן הן מגיעות לשכר המינימום?

דליה נרקיס: שכר התנאים נמדד על פי שעות הנוכחות במקום, לכן הטענה שיש תלושים מתחת לשכר המינימום, אני מסרבת לקבל את זה.

דליה נרקיס: ההשתכרות היא שעות הנוכחות בעבודה.

דליה נרקיס: הן זכאיות בשעות הערב על כל שעת עבודה לעשר דקות הפסקה.

שלי יחימוביץ': זה חמש דקות.

דליה נרקיס: בכל שעה, ויש הפסקה מרוכזת אחת בשעת המשמרת.

קריאה: לא נכון.

משה כחלון: מה לגבי ה-72 אגורות בין לילה ליום?

דליה נרקיס: אני לא מכירה את הנושא, לא יכולה לענות על כך.

שלי יחימוביץ': ביום שבו יש תקלה מהבוקר עד הערב, תיאורטית, מה קורה?

דליה נרקיס: לפחות את שכר המינימום משלמים בכל המקרים ללא יוצר מן הכלל.

דליה נרקיס: על כל שעות העבודה האלה משולמים תנאים סוציאליים, לכולם יש קרן פנסיה מבטחים, כך שבבוא העת על פי זכויות הצבירה שלהן בפנסיה הן תהיינה זכאיות לפנסיה כזו או אחרת.

דליה נרקיס: כל זכויות המגן מקוימים שם, אנו מחויבים להסכם הקיבוצי, הוא מזכה אותם ביותר ימי מחלה, ביותר ימי חופשה, הם נהנים מכל התנאים האלה.

דליה נרקיס: כל העובדים פה כולל אנשים שיושבים בחדר הזה נהנו ונהנים משך כל השנים ממענקי רווחה שאין הרבה ארגונים שנותנים מענקי רווחה שלא צריך להחזירם.

דליה נרקיס: אלה מענקים אישיים.

דליה נרקיס: במקרים של בעיות אישיות, של מחלות, אני אישית אישרתי עשרות בקשות כאלה.

דליה נרקיס: הם נעים מאלפיים ₪ ומגיעים ל-7,000 ₪.

משה כחלון: יש פה מישהו שקיבל מענק רווחה?

קריאה: כן.

תמר אמזלג: הזמנת את רונית אזולאי שהגישה בקשה לקרן רווחה בעקבות תאונה של הבן, תשאל מה נאמר לה בחברת תגבור, כשביקשה את זה.

רונית אזולאי: קרן רווחה יורד לנו כל חודש במשכורת.

רונית אזולאי: לפני כמה שנים עבדתי בתגבור, הבן שלי עבר תאונת דרכים והיה על כיסא גלגלים, נאלצתי להישאר בבית, פניתי לאריה, הסברתי לו את המצב הקשה וביקשתי שיעזור לי מקרן הרווחה.

רונית אזולאי: הוא אמר לי: אני לא לשכה סוציאלית.

דליה נרקיס: קרן הרווחה היא תוצר חיובי של ההסכם הקיבוצי שנחתם עם ההסתדרות, כך שזה לא היה קודם.

דליה נרקיס: מאותו רגע שנחתם ההסכם הקיבוצי, מול כל שקל שאנו אוספים מכל העובדים שמועסקים באמצעותנו אנו נותנים שקל נוסף.

דליה נרקיס: קרן הרווחה הזו מנוהלת במשותף באמצעות החברה וההסתדרות, אנו שוקלים יחד באילו מקרים להיענות ובאילו לא.

דליה נרקיס: קבוצת עובדות הדואר זו הקבוצה היחידה בחברה אצלנו שנהנית ממענקים חוזרים, לא פעם ולא פעמיים.

דליה נרקיס: אם יש טענה שיש קיפוח, אנו משתדלים להקל על אותם תנאים באמצעות תנאים נוספים.

דליה נרקיס: הלוואות ותנאים לא של בנקים אלא רק של מה שנדרש על פי רשויות המס, רוב העובדים נהנים פה- -

משה כחלון: מה לגבי תנאי העבודה?

משה כחלון: את שולחת עובדים בתנאים קשים מאוד.

דליה נרקיס: זו העבודה של טיפול בתקלות- -

משה כחלון: את מרגישה נוח כשצריך לצעוק עכבר?

דליה נרקיס: זה לא הומצא על ידינו, זה איזה מסורת.

דליה נרקיס: אני לא אוהבת את המושג הזה.

משה כחלון: אל תקלי ראש בנושא הזה.

משה כחלון: מאחורי כל דבר יש משהו.

דליה נרקיס: אני מסכימה אתך.

שלי יחימוביץ': שאלה לדליה; נפגשתי אתך לפני כמה חודשים וסיפרת לי שחברות שמכבדות את עצמן כמו מייקרוסופט עושות צ'ק אפ תמידי על תנאי ההעסקה של העובדים, הם בודקים.

שלי יחימוביץ': האם רשות הדואר עושה גם צ'ק אפ כזה?

דליה נרקיס: מדי פעם זה נבדק על ידי הממונים, כולל בדיקה של תלושי שכר של עובדים.

אורית בן-בנישתי: אני רוצה להוסיף כמה נקודות; נקלטו הרבה עובדים באמצעותנו, אנו מעסיקים בדואר כ-70 עובדים בנושא הקלדניות.

אורית בן-בנישתי: מדובר בהעסקה באמצעות שתי החברות, כ-140 קלדניות.

אורית בן-בנישתי: קל יותר להעסיק קלדניות במשרות גבוהות יותר.

אורית בן-בנישתי: בתחילת הדרך זאת גם היתה הגישה של הקלדניות.

אורית בן-בנישתי: הופתעתי שמדובר במשרות של בין 70 ל-80 שעות.

אורית בן-בנישתי: לכל אורך הדרך חלקן הגדול היו סטודנטים, נשים עם מספר ילדים.

אורית בן-בנישתי: מעט מאוד קלדניות מועסקות 120 שעות עבודה בחודש.

אורית בן-בנישתי: לגבי משרה מלאה – זה לפי דרישה שלהן.

אורית בן-בנישתי: נוח לחברה לעבוד על משרות מלאות, קל יותר לעבוד עם בנות שמוכנות לעשות 150-160 שעות עבודה בחודש, רק לא, זה בלתי אפשרי, יש ביטולים ולכן שתי החברות עובדות עם כמות רבה יותר מאשר בכל מקום.

אורית בן-בנישתי: לגבי הנורמה של אלף מכתבים, בשע"ם, משרד האוצר, הנורמה היא 10,000 מכתבים בשעה.

אורית בן-בנישתי: מכתב הוא אלף, מיקוד חמש ספרות זה 5,000 תווים לשעה, הווה אומר שהנורמה שהקציבו בדואר היא מאוד נמוכה, לראיה שרוב הקלדניות, הנורמה הממוצעת שלהן נעה בין 1,400 ל-1,500 תווים בשעה, לכן יש עובדות שמגיעות ל-36, יש גם עובדות שמגיעות בממוצע ל-49 ₪ בשעה.

משה כחלון: יש כאן מישהי שמרוויחה 49 ש"ח בשעה?

רונית אזולאי: ממש לא.

אורית בן-בנישתי: מקבלות שכר הוגן לשעות העבודה שהן עושות.

אורית בן-בנישתי: בשום מקום אחר והרבה מאוד מעסיקים במדינת ישראל לא היו מעסיקים שעובדות יעבדו בין פעמיים לשלוש פעמים בשבוע.

קורין שמריהו: נראה אותך מאכילה שני ילדים ב-2,000 ש"ח.

קורין שמריהו: לא היה לי כסף לקנות כדורים לילדים, ולא היה עם מי לדבר.

קורין שמריהו: אף אחד לא פנה אליי ורצה לשמוע מה יש לי.

קורין שמריהו: לא היה לי אקמול לקנות לילד.

קורין שמריהו: את אומרת דברים לא נכונים.

אורית בן-בנישתי: לגבי הפנסיה, העובדים המועסקים באמצעות כל חברות כוח האדם בדואר ישראל, יש להם פנסיה מקיפה מהיום הראשון.

אורית בן-בנישתי: יש קרן מקפת, קרן מבטחית.

אורית בן-בנישתי: כל אחת מהעובדות משלמת ויש לה.

אורית בן-בנישתי: לומר כאילו אין להן פנסיה מקיפה זה לא נכון.

אורית בן-בנישתי: לא אמרנו שהן יהפכו להיות עשירות אך הן לא מקופחות.

אורית בן-בנישתי: קלדניות במקומות עבודה אחרים, השכר שלהן לא גבוה יותר.

אורית בן-בנישתי: קיבלתם את נייר העמדה של החברות?

אורית בן-בנישתי: זה מה שהיה לי לומר.

משה פולק: יש פה בעיה של פיקציה מתמשכת, בואו נראה פיקציה קלאסית, על מה אנו מדברים; יש פה תלוש שכר של הגברת טטיאנה ניאזוב, ינואר 2007, 128 שעות עבודה, התשלום הכולל הוא 2,439 ש"ח, הורדתי את הנסיעות – 192 ש"ח, היא מקבלת 16.3 ₪ לשעה, אחרי השוואת התנאים, כתוב – על חשבון השוואת תנאים, הפיקציה הזו מביאה לשכר מינימום, כלומר זה לא השוואת תנאים אלא שכר מינימום.

משה פולק: נתנו להם את שכר המינימום.

משה פולק: התלוש יוצר מצג שווא כאילו השוו להם תנאים.

משה פולק: לפני ההשוואה הם מקבלים 3 ₪ לשעה פחות משכר מינימום.

אביטל ג'יבלי: אני קלדנית 13 שנה, וכל הזמן יש נעשות טעויות במשכורות, לרעה.

אביטל ג'יבלי: לפני חודש אמרתי לאחראית שלי שהשכר לא נראה לי, היא אמרה שתבדוק את זה, היא אמרה שמגיע לי 157 ₪, אמרתי שנראה לי שיותר, אבל לא חשוב.

אביטל ג'יבלי: סיפרתי את זה למי שיושבת לידי, חודש אחרי זה היה ניגשה לאחראית, אמרה שיש טעות גדולה, ולה היה חסר בשכר 900 ₪.

אביטל ג'יבלי: ואגב, אנו גם נעקצים כל הזמן על ידי הפשפשים.

מיכל אוחנה: למרות שאני מאוימת אני חייבת לומר שחברת תגבור משלמת שעות הקלדה ולא שעות נוכחות.

מיכל אוחנה: אני מדברת על נושא חברות כוח האדם, אני קיבלתי איומים שלא אהיה אחראית.

מיכל אוחנה: למרות שאני מקבלת משכורת קצת גבוהה יותר בזכות התפקיד, אני חייבת לתקן את המנכ"לית ולומר לה שאנו מקבלים שעות הקלדה, אין לנו שעות נוכחות.

מיכל אוחנה: כנ"ל ימי החופש, ההבראה.

קרן אוזן: לגבי הסעות של שעות לילה; הסעה יוצאת ב-00:15, כלומר אם מפקח בשביל ה"כיף" שלו החזיק אותנו חמש דקות אחרי שיצאה הסעה, הבנות מחכות לשעה חדשה שההסעה תצא, וזה על חשבוננו.

משה כחלון: קשה לי לחשוב שיש מדיניות של חברות לעכב אתכן, אולי זאת בעיה של מפקח.

אסף פלדמן: אני עובד חברת תגבור, ואני מבקש לתקן; הגברת אורית בן-בנישתי צדקה בכך שאמרה שיש ביטוח מנהלים, אך הם מפרישים חצי ממה שצריך להפריש.

אסף פלדמן: יש לי גם התלוש פה כדי להוכיח את זה.

משה כחלון: למה עובד כוח אדם לא יכול להתקבל לדואר כעובד מן המניין עד שהוא לא מסיים את ההתחשבנויות?

משה כחלון: אתם מייצגים את חברות כוח האדם?

רפי פריינטה: גם.

רפי פריינטה: אני מברך את חברת הכנסת יחימוביץ', שהביאה את הנושא, ואת יו"ר הוועדה.

רפי פריינטה: אנו כהסתדרות מטפלים באנשים המאורגנים, לא בחברות כוח אדם.

רפי פריינטה: לגבי הסעיף הזה, מחר אני עובד כוח אדם ואני מועבר לחברה, אז אני צריך להזדכות אצל כל מי שעבדתי כי מחזיקים את הפנסיה שלי, את כל ימי החופש, וצריך לבוא עם תיק נקי מול החברה.

רפי פריינטה: אנו בחודש יוני אמורים יחד עם ההנהלה להעביר 950 עובדים מתוך 1,800 לחברה.

רפי פריינטה: אז הם מתחילים את הדרך שלהם בצורה ישרה.

רפי פריינטה: יש עובדי קבלן, אנו לא מתנגדים את כל הקבוצה הזו, עם ההנהלה, שגם יהיו בפנים.

משה כחלון: מר פריינטה אומר שהנושא של להזדכות הוא רק לטובתכם.

רפי פריינטה: בשוטף הרגיל אנו עובדים בצורה טובה מול המנכ"ל, יש לנו נציגות עובדים מכובדת, עובדים בשיתוף פעולה ואני מקווה שכל ה-1,800 עובדים יעברו לחברה.

אבנר סולטני: לגבי הטענה של אם לא תסירו את התביעה לא תיקלטו - העמדה של ההסתדרות, אסור להתנות את זה.

אבנר סולטני: גם אמרתי לעובדות, אין ההתניה הזו.

אבנר סולטני: אני מטפל בעובדי חברות כוח אדם בהסתדרות.

אבנר סולטני: נפגשתי עם העובדות, ביקרתי במקום העבודה, סביבת העבודה לא הכי נעימה שם.

אבנר סולטני: לגבי השכר, נפגשתי גם עם חברות כוח אדם, עם המנכ"לים של מנפאוואר ותגבור, והם התחייבו לתת לי תלושים ודוחות עבודה, וביקשתי גם מהעובדות כדי לבדוק ולראות אם התשלום הוא לפי שעות נוכחות או השעות הן נגזרת של התפוקה.

אבנר סולטני: עוד לא קיבלתי את זה.

אבנר סולטני: ביקשתי מהגברת אזולאי שתמציא לי תלושים ודוחות, גם דיברתי עם החברות והובטח לי שהשבוע אקבל את זה- -

לאה ורון: אילו עוד חברות כוח אדם מעסיקות עובדים בדואר?

אבנר סולטני: במשק יש המון חברות, ובדואר זה לא רק נושא הקלדניות.

אבנר סולטני: לגבי קרן הרווחה, חברת מנפאוואר באופן קבוע, הפקס שלי פולט עשרות פניות של קרן רווחה לעובדים, חלק גדול של עובדי הדואר, ואנו מאשרים אותן, של הלוואות ומענקים, אז בנושא קרן רווחה זה עובד נפלא.

אבנר סולטני: לגבי השכר, אני מתאר לעצמי שתוך שבועיים אגיע לחישוב.

אבי הוכמן: אני רוצה להתחיל ולומר שאני מזדהה עם העובדים.

אבי הוכמן: הייתי קולט באופן אישי את כולם עכשיו בחברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: אך עלינו להבין באיזו מסגרת אנו עובדים.

אבי הוכמן: הצטרפתי לחברת דואר ישראל לפני כשנה וחצי ומייד עסקתי במעבר מרשות לחברה.

אבי הוכמן: אחד הדברים המרכזיים שעמדו לנגד עיניי בהקמת חברת דואר ישראל זה האיתנות הפיננסית של החברה.

אבי הוכמן: חברת דואר ישראל היא בבעלות הממשלה אך האיתנות הפיננסית שלה מוטלת בספק.

אבי הוכמן: במסגרת זו לצערי, נאלצתי להגיע להסכם על פרישה של 450 עובדים ותיקים בחברה כדי להתייעל.

אבי הוכמן: יחד עם זאת אני מאוד מזדהה עם עובדי הקבלן, גם כשעלתה הסוגייה הזו במסגרת הדיונים לקח לי בדיוק שנייה וחצי להסכים עם יו"ר ההסתדרות להגיע להסדר שבו התחייבנו כחברת דואר ישראל לקלוט 950 משרות, שזה למעלה מאלף עובדים, וזאת למרות הצורך להיפרד מ-450 עובדים קבועים ובעלי ותק בחברה.

שלי יחימוביץ': הרי לא נעלם הצורך בכוח אדם, אז אתם זורקים הביתה את הקבועים ומכניסים במקומם את העבדים האלה.

נתן שקרצי: הוא עבד בדואר עוד לפני כן, הוא מופיע בהסכמים הקיבוציים של הדואר, אז אני בטוח שהנושא של עובדי הקבלן שמחכים 15 שנה.

נתן שקרצי: באיחוד האירופי ששה שבועות לעובדי קבלן ואז נהיים עובדים קבועים.

נתן שקרצי: פה זה 15 שנה, פי 120.

אבי הוכמן: למרות מה שנאמר פה, אנו החברה הראשונה במשק שלא ברחנו מהנושא אלא שמנו את זה במרכז הדיונים והגענו להסדר בעניין הזה.

אבי הוכמן: אני לא חושב שמישהו פה יכול להראות עוד חברה ששמה את זה בהסכם קיבוצי והולכת לטפל בעניין הזה- -

דב חנין: זה ממש לא מנחם אותנו שיש עוד חברות עם בעיות.

אבי הוכמן: ולכן אני מדבר על הפעולות שאני עושה בחברת דואר ישראל, ובין היתר זה קליטת אלף העובדים.

שלי יחימוביץ': איזה היגיון יש בקליטת 950 עובדים ופיטורי 400?

שלי יחימוביץ': חוץ מזה שאתה משיג עבודה יותר זולה.

אבי הוכמן: דואר זה שירות אוניברסלי בבעלות עם ישראל.

אבי הוכמן: בשנת 2005 עדיין תחת רשות הדואר, דואר ישראל הפסיד 55 מיליון ש"ח, בשנת 2004 הפסיד קרוב ל-100 מיליון ₪.

משה כחלון: לחברת הכנסת יחימוביץ' שאלה פשוטה; אתה הולך להפריש 450 ולקלוט 950.

משה כחלון: יש קשר בין הדברים?

אבי הוכמן: הקשר הוא לא ישיר שעושה התניה בין עובדי הקבלן שייקלטו לבין העובדים הקבועים שנאלצנו להיפרד מהם.

אבי הוכמן: יש פה קשר אחד, ולכן נתתי לכם את הנתונים לגבי המצב הכספי של חברת דואר ישראל וקודם לכן רשות הדואר.

אבי הוכמן: כל ההסדרים האלה היו מתוך כוונה להביא את חברת דואר ישראל לאיזון.

אבי הוכמן: חברת דואר ישראל היא גורם מפסיד לאורך שנים.

שלי יחימוביץ': האם עובד כזה שאתה קולט הוא זול יותר מעובד ששלחת הביתה?

שלי יחימוביץ': מדובר בחילופים.

אבי הוכמן: עובד חדש שאני קולט בהגדרה מייקר לי את העלויות ביחס לעובד קבוע, כי אני מעלה לו את השכר, יש הרבה אספקטים במעבר שעשינו.

שלי יחימוביץ': שאלתי אם עובד קבלן, כשאתה הופך אותו לעובד הרשות, האם הוא יותר זול לך מהעובד שזרקת הביתה?

אבי הוכמן: זה נכון.

אבי הוכמן: האלטרנטיבה היתה להגדיל את מספר העובדים שהולכים הביתה.

אבי הוכמן: זאת לא מלאכה פשוטה להביא לאיזון.

אבי הוכמן: הגירעון בהון העצמי של חברת הדואר ערב ההקמה היה כ-500 מיליון ₪, הפסדים שהצטברו לאורך שנים.

אבי הוכמן: אם רוצים לטפל בבעיה ולהבריא את הגוף הזה, שנותן שירות אוניברסלי בצורה טובה מאוד לאזרחי מדינת ישראל, זה עניין של מכלול פרמטרים שכולם מגיעים- -

שלי יחימוביץ': והם לא אזרחי מדינת ישראל?

אבי הוכמן: אמרתי בתחילת דבריי שהייתי שמח באופן אישי לקלוט את כולם ולשלם לכולם יותר אך עלינו לזכור שאנו פועלים במסגרת מסוימת ומה היכולות של המסגרת.

שלי יחימוביץ': אתה פועל בהתאם להחלטות ממשלה.

שלי יחימוביץ': האם אתה חושב שההחלטות האלה שגויות?

אבי הוכמן: לא אביע עמדה לגבי מדיניות של הממשלה.

אבי הוכמן: אני כאן כפקיד מבצע.

אבי הוכמן: יש לי נתונים ועליי לפעול על פיהם.

אבי הוכמן: בגלל שאני רגיש לעניין באופן אישי, ואחרי ששמעתי את כל הביקורות האלה, אחד הדברים הראשונים שעשיתי הוא לבדוק אם יש משהו בתלונות האלה.

אבי הוכמן: פניתי לחברות, החברות דיברו, שמענו אותם.

אבי הוכמן: בנוסף, הם הגישו תביעה בבית הדין והם זכאים להגיש תביעה, ורק בדיון האחרון היה דיון בנושא הזה, והנושא של מעמד הקלדניות האלה נמצא כרגע בבית המשפט.

אבי הוכמן: בית המשפט הציע ללכת לגישור, והסכמתי לגישור, כי חייבים להביא את העניין הזה לפתרון, לדעתי.

אבי הוכמן: כאשר מטפלים במכלול יש לטפל בכל הסוגיות של חברת דואר ישראל.

שלי יחימוביץ': אתה מוהל את הטיפול הנקודתי שביקשתי לקיים עם שלל בעיות שבהן אולי תמצא בי פרטנרית, אגב, וכל החלטות הממשלה שבמידה מסוימת אונסות אתכם לקיים את האנומליה הזו.

שלי יחימוביץ': בינתיים יש לנו תנאי העסקה בלתי נסבלים ולא נחה דעתי ממה ששמעתי כאן וגם לא נחה דעתי מהתשובה המאוד עמומה של דליה בעניין פיקוח קבוע על תנאי עבודה שאתם כנראה לא מקיימים, כי אנו שומעים פה על טעויות מקריות שמראה שאולי מדובר בשיטה.

שלי יחימוביץ': למה אתם לא בודקים את הדברים על עובדים שמועסקים אצלכם בביתכם?

אבי הוכמן: אנו בודקים.

אבי הוכמן: אני מקבל אישורי רואי חשבון שתשלומים כאלה בוצעו על פי כל דין.

אבי הוכמן: בדקתי את זה ויש לי את זה בכתב מהחברות.

שלי יחימוביץ': לא מספיק.

שלי יחימוביץ': הם יספרו לך איך חברות שמכבדות את עצמן עושות פיקוח על קיום חוקי עבודה.

דב חנין: הנשים האלה עובדות במתקן הדואר.

דב חנין: הדברים ששמענו פה הם איומים, קשה להאמין שנתקלים בדברים האלה היום במדינת ישראל.

דב חנין: זה קורה במתקן שלכם, שנשים עובדות בתנאים לא נורמליים, משפילים אותן בצורה מזעזעת, לא מתייחסים אליהן בצורה ראויה כשמדובר בהפסקה או בתקלות, זה לא קורה במקום אחר.

אבי הוכמן: בזמן שנעדרת המנכ"ליות של חברות כוח האדם הכחישו את הדברים שהעלית.

שלי יחימוביץ': לא נכון.

משה כחלון: אתה יכול להודיע כאן שאם יסתבר שזה נכון, תפסיק את ההתקשרויות עם החברות האלה?

אבי הוכמן: קיבלתי החלטה בכל מקרה לצאת לסבב מכרזים עם כל חברות כוח האדם, ובנוסף, אם יתברר שחברות דיווחו לי לא אמת, הן לא יעבדו עם הדואר.

שלי יחימוביץ': אני מציעה שנקיים דיון נוסף שאליו יוכל גם אבנר להגיע אחרי שעשה אותה בדיקה, כי אני מרגישה שמתחמקים מאתנו ומאמינה לקלדניות, שהתשלום הוא לפי תקופה.

שלי יחימוביץ': התשובה פה היא קריטית, ואני מניחה שאבנר יוכל לחזור אלינו עם תשובות ואז נדע איך לנהוג.

שלי יחימוביץ': בנוסף, אנו לא רואים פה שום מנגנון פיקוח שיטתי לבדיקת קיום חוקי עבודה וחוקי מגן.

שלי יחימוביץ': זה שערורייתי בעיניי, שאין מנגנון כזה.

שלי יחימוביץ': העובדה שחברות מתחייבות לנהוג על פי כך וכך אינה מספיקה.

שלי יחימוביץ': בנוסף, אני מציעה שהוועדה תקיים ביקור אצל הקלדניות, לראות מקרוב את תנאי עבודתן.

שלי יחימוביץ': זה נראה מהותי גם להמשך הדיונים פה בוועדה על הפיכה לחברה.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת שאני צריכה ללכת עכשיו.

אבי הוכמן: אנו כרגע בתהליך מואץ, לא אוכל להתייחס פה אישית לכל עובדת ועובדת.

אבי הוכמן: יש פה תהליך מורכב, צריך לגמור חשבון עם מעסיק אחד ולפתוח תהליך קליטה בחברה חדשה.

אבי הוכמן: התהליכים מאוד מורכבים.

אבי הוכמן: למשל, כשכל עובד נקלט חייבים לבדוק אם יש לו קרוב משפחה בחברת הדואר.

אבי הוכמן: יש תהליך לכלל העובדים.

אבי הוכמן: יש תהליך של בחינות, יש תהליך בירוקרטי.

אבי הוכמן: התהליך החל.

אבי הוכמן: אדוני היושב ראש, עד לאחר פסח נגיע לקליטה של 300 משרות מתוך 950 וזה תהליך מואץ.

אבי הוכמן: עד עכשיו קלטנו כ-80, ואם נוכל, נגביר את קצב הקליטה.

משה כחלון: איך אתה מבטיח שלא יתנכלו לבנות שתבעו?

אבי הוכמן: אני מופתע מהטענות האלה.

אבי הוכמן: אני מנהל מדיניות של דלת פתוחה לכל העובדים אצלי, וגם לעובדים שאין בינינו יחסי עובד-מעביד, ואם יש בעיה ספציפית, דלתי פתוחה בעניין.

דב חנין: אתה מודיע לנו שכל עובדת שמנהלת תביעה, זכותה לעשות כן, וזה לא יפריע לה להיקלט כעובדת רשות הדואר?

אבי הוכמן: יש מספר דברים שכל עובד צריך לעשות טרם קליטתו בחברת דואר ישראל.

אבי הוכמן: אני עובד עם עורכי דין צמודים בעניין הזה ואין לי שום כוונה לעבור על החוק בעניין.

ראובן כראזי: מעסיקה מספר 1 של עובדי קבלן במדינת ישראל זו המדינה, כל העובדים היושבים כאן, אני כיו"ר הארגון הזה חושב שכולם צריכים להיות עובדי דואר, ובהסכם יחד עם ההנהלה, חמש שנים הם בדואר, אך כמו שאתה יודע, אני פעם אחת נתקלתי בקלדניות האלה שדיברו אתי ואמרתי להן את מה שאני אומר וגם לאורלי פדרבוש, אבל אני לא רוצה להגיע למצב שנקנא בהם.

ראובן כראזי: יש לי מחר פגישה עם רשות החברות, שכל אחת כזאת תעבור קרובי משפחה ולקצר תהליכים, אבל שיבדקו את הדברים, שגם שם, השכר בדואר הוא לא מהשכר הגבוה.

ראובן כראזי: יושב פה אגף התקציבים.

ראובן כראזי: לא רק שקיצצו ב-450, חייבו אותנו להוציא, גם קיצצו לנו את עובדי הקבלן.

ראובן כראזי: אנו התחייבנו להוציא 200 השנה, הוצאנו 200 השנה.

ראובן כראזי: התחייבו לתת לנו תעריפים השנה ולא נתנו.

ראובן כראזי: מחר הם יהיו עובדי דואר ואנו נתגעגע להיות חברות כוח אדם.

ראובן כראזי: מבחינתי, כולם סוג א'.

משה כחלון: סיימנו את הדיון, נקיים דיון נוסף, בלאו הכי צריכים לקדם את הנושאים של אנשי הדואר, ואני מקווה שכשנסיים אותם, גם חלק גדול מהבעיות ששמענו פה ייפתרו.

משה כחלון: אני מבקש מההסתדרות החדשה להציג לוועדה את כל הנתונים, את כל הממצאים לגבי מסגרת שעות עבודה.

משה כחלון: הוועדה מבקשת מחברת הדואר לא להתקשר עם חברות שלא משלמות שכר על פי דין, שלא מתייחסות לעובדיהן בצורה מקובלת, ואני סומך עליך מהיכרות אישית שלי אתך שאתה יודע בדיוק למה אני מתכוון ולערכים שאנו מדברים בהם.

משה כחלון: תודה רבה, הישיבה נעולה.