ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 125, 2007-03-06 12:30

אופיר פינס-פז: שזה, בכמה אחוזים?

עמוס ירון: כלום, זה בפרומילים.

אופיר פינס-פז: אפילו לא אחוד.

עמוס ירון: לא.

יהודה שביט: אני ראש המועצה האזורית מטה אשר.

יהודה שביט: ראשית, אני רוצה לתקן – אני לא יודע שאני בתוכנית הבראה.

יהודה שביט: אם זה עוזר- אני מוכן להיות בתוכנית הבראה.

יהודה שביט: פה כתוב שאני בתוכנית הבראה – הנייר שהקראת קודם, מהמ.מ.מ.

יהודה שביט: אז אני לא בתוכנית הבראה.

יהודה שביט: אני מכיר את המספרים שנאמרו פה.

יהודה שביט: יש לנו ויכוח גדול מאד לגבי היישום של התוכנית, גם בהתייחס ליישובי קו העימות הקלאסיים.

יהודה שביט: אין לנו תוכנית מוגדרת.

יהודה שביט: לי, לפחות, לא ידוע על כספים שאמורים להגיע.

יהודה שביט: אני יודע להגיד שנכון להיום, ממשרד הפנים, בגלל שאני לא בתוכניות הבראה -קיבלנו חלק נוסף מה- 450 מיליון שקל המיועדים.

יהודה שביט: קיבלנו ב-2006 66% מהסכום שהיה מתוכנן.

יהודה שביט: אני יודע להגיד שממשרד השיכון קיבלנו טפטופי כסף.

יהודה שביט: מועצה כמו שלנו קיבלה פחות ממיליון שקל ממשרד השיכון.

יהודה שביט: אני יודע להגיד שממשרד התחבורה הודיעי לי שהסיוע לצפון הוא בסכום אפס, ואני יודע להגיד שהתוכניות שהולכות להיות אינן מבשרות על סיוע לצפון.

יהודה שביט: בחינוך אנחנו יודעים שבשנה הבאה דו"ח דברת לא יהיה.

יהודה שביט: מי שקרא היום את עיתון "הארץ" רואה שיש ירידה בעדיפות לצפון, לבתי הספר היסודיים, וזה נכון גם לגבי בתי הספר העל יסודיים.

אופיר פינס-פז: ראינו להתנחלויות לא רק - -

יהודה שביט: לצפון, לצפון.

יהודה שביט: בצפון היה לנו 10% פריפריה ועוד 20% בקו העימות.

יהודה שביט: הורידו את זה רק ל-20% בשנה הבאה.

יהודה שביט: דו"ח דברת שקיים השנה- לשנה הבאה כבר הודיעו לנו למחוק את זה.

יהודה שביט: זאת אומרת, התנאים הם פחות טובים.

אופיר פינס-פז: כמה היה לך מדו"ח דברת?

יהודה שביט: אנחנו קיבלנו השנה 750 שקל פר ילד בבתי הספר היסודיים.

יהודה שביט: בדו"ח דברת קיבלנו סיוע ממשרד החינוך – 750 שקל לילד, כי אנחנו ביום לימודים ארוך.

יהודה שביט: הודיעו לנו שזה נגמר, לא יהיה יותר.

אופיר פינס-פז: מה זאת אומרת, משרד החינוך החליט להפסיק את דברת?

יהודה שביט: זה היה ניסיון לשנתיים.

יהודה שביט: אין יותר.

יהודה שביט: החליטו להפסיק.

יהודה שביט: אין משאבים.

יהודה שביט: אני יודע להגיד שב-31 למרץ נגמרות ההנחות לקרקע.

יהודה שביט: איך מביאים אנשים שירצו לבנות את ביתם בגליל כאשר הקרקע לא יהיה במחיר ההנחות?

יהודה שביט: לא ברור לי העניין הזה.

יהודה שביט: יש עם זה בעיה.

יהודה שביט: אני יודע להגיד שהסיוע שמתקבל ממשרד השיכון לא עומד באותם קריטריונים של סיוע לצפון.

יהודה שביט: אני חושב שצריכה להיות תוכנית שאומרת שלכל ראש רשות – יש 108 רשויות בחגיגה הזו, של הסיוע, וצריכה להיות תוכנית מה נותנים לכל רשות.

אופיר פינס-פז: יש קריטריונים?

אופיר פינס-פז: אתה יודע על משהו?

יהודה שביט: אני יודע על חלק מהדברים שהמנכ"לית פה דיווחה עליהם, שאני יודע שאנחנו אמורים להיות בסביבתם.

יהודה שביט: אבל עוד לא סגור כלום.

דב חנין: הדיון הזה הוא דיון מאד חשוב ואני מקווה שיהיו לו המשכים כי אני לא בטוח שנוכל לסכם את הדיון הזה בישיבה אחת.

אופיר פינס-פז: אין שום כוונה לסכם את הדיון בישיבה אחת.

אופיר פינס-פז: אנחנו עוקבים אחרי ההתנהלות של הממשלה מול הצפון.

אופיר פינס-פז: זה תפקידנו.

דב חנין: יש בפנינו כמה שאלות שאנחנו צריכים לעסוק בהן.

דב חנין: שאלה אחת – שאלת הלקחים שצריכים להילמד ממה שהתרחש באזורי הצפון של ישראל בזמן המלחמה.

דב חנין: זו שאלה חשובה, שאלה רצינית, ויש בפנינו, אדוני היושב ראש - - הנושא הראשון שנמצא בפנינו הוא באמת – הלקחים של מה שהתרחש, אפשר לומר- הכשלים שהתרחשו באזור הצפון בזמן המלחמה.

דב חנין: נמצא בפנינו דו"ח מעיר עיניים אם כי התמונה שמצטיירת בו היא קשה ועגומה, של ארגונים אזרחיים ששותפים לפרויקט "כוכב הצפון", ולמעשה, אפשר להגיד שכמעט וכל תחום של עשייה אנחנו רואים כשלים קשים ביותר בתחום הטיפול באזרחים באזורי הצפון.

אופיר פינס-פז: אחרי המלחמה, או בכלל?

דב חנין: לא, בזמן המלחמה ומייד בעקבות המלחמה.

דב חנין: אבל אני רוצה לשים דגש על הצד השני של הנושא הזה, והוא – מחויבותה של ישראל לאזור הצפון ולפריפריה באזור הצפון.

דב חנין: מלחמת לבנון עשתה הרבה מאד דברים רעים, אבל אולי היא יכולה לפחות לייצר איזושהי הזדמנות להתייחסות יותר רצינית לפריפריה בצפון ישראל שהוזנחה לאורך שנים רבות.

דב חנין: אנחנו, למעשה, בזמן המלחמה הזו ראינו מצב שבו לא רק בזמן המלחמה אלא גם לפניה – מדינת ישראל בעצם נסוגה מהצפון, נסוגה מאחריותה לתושבי הצפון, נסוגה מאחריותה ליישובים בצפון, נסוגה מאחריותה לרשויות המקומיות בצפון.

דב חנין: זה נכון בכלל, זה נכון בעיקר לגבי רשויות מקומיות - -

אפי איתם: - - סעיף של התנתקות?

דב חנין: בהחלט.

דב חנין: אני חושב שהיתה התנתקות חד צדדית מתושבי הצפון, בוודאי התנתקות חד צדדית מהאוכלוסייה הערבית שם, התנערות מהאחריות לאנשים האלה, התנערות מאחריות לרשויות המקומיות במקומות האלה.

דב חנין: ראינו את הפירות הבאושים של המדיניות הזו בזמן המלחמה, ולצערי הרב- גם בהמשך.

דב חנין: אנחנו רואים את אותם דברים גם בהמשך.

דב חנין: אמנם, עם תום המלחמה דיברו מילים גבוהות ורמות על שיקום הצפון, על השקעות לאומיות ועל פתרונות בתקציבים גדולים שיגויסו לטובת הצפון ותושביו.

דב חנין: בפועל, אני אומר בצער, ונמצאים פה ראשי רשויות מקומיות שיוכלו להעיד על זה טוב ממני - אנחנו לא רואים שום מימוש של ההבטחות היפות האלה.

דב חנין: בפועל אנחנו רואים שהרשויות המקומיות בצפון בעצם חזרו להתמודד עם אותה מציאות בעייתית ובלתי אפשרית שהם התמודדו אתה לפני המלחמה, וגם תושבי הצפון, בעצם, רואים שוב שהם מופקרים מבחינת הטיפול הממשי של הממשלה, לא רק בזמן המלחמה אלא גם אחריה.

אופיר פינס-פז: משפט לסיום.

דב חנין: אני מצפה מהממשלה, ויש פה נציגות נכבדה שלה – קודם כל המנכ"לית של המשרד – להביא תוכנית הרבה יותר מוגדרת בפנינו, של התייחסות לא לצפון באופן כללי, אלא התייחסות לאוכלוסיות המסוימות שנמצאות בצפון באופן קונקרטי.

דב חנין: איך אנחנו, במהלך השנה הקרובה, יוצרים מצב שביישובים כמו טמרה, או נצרת, או מטה אשר – שדיבר ראש המועצה האזורית שלה, לפניי - איך אנחנו יוצרים מצב שהאזרחים במקומות האלה מרגישים בפועל שבמהלך השנה זו הבעיות שלהם מתחילות להיפתר.

בני בן מובחר: בוקר טוב, אדוני היושב ראש, ותודה לחברי הכנסת שהגיעו בזמן וגם למאחרים ששמים לב ויהיו קשובים.

בני בן מובחר: אני גם מבקש שתהיה, אם אפשר, המשכיות לישיבה של היום, כי אנחנו לא מרגישים את זה ואני תכף אתמקד.

בני בן מובחר: בנושא של תקציבים של משרד הפנים, אדוני היושב ראש, קיבלנו עד עכשיו 2/3 ממה שהבטיחו.

בני בן מובחר: אני מקווה - -

אופיר פינס-פז: אני רוצה שתסביר מה שאתה אומר – מה הבטיחו?

בני בן מובחר: הבטיחו למועצה כמו שהיא 900 ומשהו אלף שקל.

בני בן מובחר: קיבלתי עד היום - -

אופיר פינס-פז: מתי הבטיחו?

בני בן מובחר: בהחלטת הממשלה561 של חיזוק יישובי הצפון.

בני בן מובחר: קיבלתי עד היום רק 2/3 מהסכום.

אופיר פינס-פז: זאת אומרת, אתה מדבר על זה שקיבלת כסף מתוך ה- 450 מיליון שקל?

בני בן מובחר: כן.

אופיר פינס-פז: על פי מה קיבלת?

אופיר פינס-פז: אמרו שיש איזשהו קריטריון?

בני בן מובחר: קיבלתי 715 אלף שקל ובגלל - -

אופיר פינס-פז: אז אומר יהודה שביט: קרבה לגבול, מספר תושבים ומעמד סוציואקונומי.

בני בן מובחר: מספר הנפילות.

בני בן מובחר: אני אספר קוריוז לגבי מספר הנפילות אצלי.

בני בן מובחר: לי אין תחנת משטרה.

בני בן מובחר: תחנת המשטרה שרשמה את הנפילות זו התחנה בקרית שמונה.

בני בן מובחר: אז חלק מהכסף שלי הוצע לקרית שמונה.

בני בן מובחר: שם הם ספרו את הנפילות ואת הכסף.

אופיר פינס-פז: זה חוץ מהכסף שקיבלת במלחמה?

בני בן מובחר: אתה מושך אותי במלים.

בני בן מובחר: בא אלי ביקור של שר הפנים.

בני בן מובחר: וסיפרתי לו איך אני מתמודד.

בני בן מובחר: אז הוא קם ואמר: תשמע, מבואות החרמון מתמודד יפה מאד, אנחנו ניתן לך עכשיו 80 אלף שקל ועם זה תמשיך הלאה .

בני בן מובחר: אז שאלתי אותו – אתה צוחק עלי או מדבר ברצינות.

בני בן מובחר: והוא אמר לי: לא.

בני בן מובחר: אתה מספר כאן שאין לך בעיות, שהמקלטים בסדר, הכל בסדר, אוכל מגיע, פיזרת את התושבים לאיפה שהם רצו.

בני בן מובחר: שאלתי אותו לאן הוא ממשיך בסיור, והוא אמר לי – קרית שמונה.

בני בן מובחר: אמרתי לו – זה במודה לעזוב את קרית שמונה, אנא ממך, קח את ה- 80 אלף ולך אתם לקרית שמונה.

בני בן מובחר: אני לא רוצה להמשיך.

בני בן מובחר: מס רכוש- עד היום החקלאים לא קיבלו את כל הכסף.

בני בן מובחר: עדיין הם מחכים לקבל את ההשלמה ל- 100%.

בני בן מובחר: בית ספר "רננים" בקרית שמונה נפגע.

בני בן מובחר: דיברו פה על מוסדות חינוך.

בני בן מובחר: אני, בעוונותי הרבים, הרמתי את הכפפה, לקחתי את בית הספר אלי.

בני בן מובחר: כל התלמידים של בית הספר "רננים" בקרית שמונה נמצאים אצלי.

בני בן מובחר: קרית שמונה עד היום לא חתמה אתי על החזה, כשהחוזה מדבר על אפס שקלים לחודש.

בני בן מובחר: חשבונות חשמל – הכל אני משלם.

בני בן מובחר: משרד החינוך אמר לא לדאוג, שהכל בסדר.

בני בן מובחר: אני לא אוותר על הילדים של "רננים".

בני בן מובחר: אלה ילדים פגועים במצב הקשה ביותר.

בני בן מובחר: אני מחזיק אותם ואמשיך להחזיק אותם, אבל אף אחד במשרד החינוך עוד לא נתן שקל – לא לשיפוץ בית הספר, כי כאשר שיפצתי את בית הספר שלי בעלות של 200 אלף שקל והבאתי את כל החשבונות, וגם הוספתי מתקני חצר לילדים האלה, שיהיה להם איפה להסתובב.

אופיר פינס-פז: משרד החינוך אמור לדווח – למי?

אופיר פינס-פז: לשאול?

אופיר פינס-פז: לאפשרת?

אופיר פינס-פז: מי עוקב שמשרד חינוך, שקיבל על פי הקצאה ממשלתית בתוכנית הזו עושה משהו עם הכסף?

אופיר פינס-פז: מי עוקב אחרי זה?

אפרת דובדבני: משרד החינוך פעל במלחמה בנושא הזה שאנחנו עברנו עליה – התוכנית עצמה, ישירות,מול משרד ראש הממשלה, רק משרד החינוך, והכסף שלהם הוא בעצם סכום נפרד.

אפרת דובדבני: הוועדה שלנו, שתתכנס פעם בחודש וחצי כדי לפתוח חסמים, וכן הלאה, הם יצטרכו לשבת אצלנו בוועדה.

אופיר פינס-פז: כרגע, בעצם, הם לא מדווחים, אלא, אולי – למשרד ראש הממשלה.

אפרת דובדבני: כרגע מה שקרה זה שזה עבר ועדת כספים רק ביום שלישי.

בני בן  מובחר: אני רוצה להתחבר לדברים של יהודה שביט, חברי.

בני בן  מובחר: החלטה 561 מדברת על סכומים.

בני בן  מובחר: , ואנחנו רואים את תוספת התקציב לכל משרד.

בני בן  מובחר: בהחלטה 838 ב "ענבי זעם" ידענו מה יש לכל מועצה ולאן זה הולך.

בני בן  מובחר: הפעם אנחנו לא יודעים כלום.

בני בן  מובחר: משרד הבריאות סוגר את הנפה בצפת שלשם כל העסקים וכל הנושא של בריאות מתנקז, סוגר מרפאות ביישובים.

בני בן  מובחר: זה משרד הבריאות שקיבל תוספת של 69.9 מיליון שקל.

בני בן  מובחר: משרד התחבורה שקיבל 45 מיליון לא ביצע את תוכנית העבודה שאושרה ב- 2005.

בני בן  מובחר: ב-2006 משרד התחבורה לא השקיע בצפון אפילו שקל,ממה שהוא הבטיח מול הרשויות בתוכנית העבודה.

בני בן  מובחר: אז אני לא יודע מתי הוא מתכוון ליישם את 2006, מתי הוא יטפל ב- 2007.

אופיר פינס-פז: אתה לא מדבר על פיתוח הצפון, אתה מדבר רק על דברים שהם שוטפים.

בני בן מובחר: אני מדבר על פרויקטים שאושרו על ידי משרד התחבורה, וגם פרויקט שב – 2006 אושר, במלחמה, כפרויקט בטיחותי ממדרגה ראשונה.

בני בן מובחר: כלום.

בני בן מובחר: הם טוענים שמשרד האוצר בולם אותנו.

בני בן מובחר: משרד החקלאות – הגשנו תוכניות, ישבנו עם השר, ייאמר לזכותו – התוכניות יצאו לפועל כמו שצריך, ואם הם ייצאו לפועל כמו שהוא טיפל בנושא של הפיצויים לחקלאים, אנחנו על הסוס בנושא של של משרד החקלאות ופיתוח הכפר.

בני בן מובחר: קוריוז לגבי המשרד שאתה ישבת בראשו – המנכ"ל, ידידי, איתן ברושי קובע פגישה, מכין אתנו תוכנית, והלוואי עלינו עוד כמה שופלים כמוהו.

בני בן מובחר: אבל אני כבר קובע פגישה, מקבל תאריך, ויום לפני זה הוא אומר לי -אני עוד לא סגור סופית מה קורה עם האוצר, מה אני מקבל, אז אולי הפעם אני לא מספיק מוכן לפגישה.

בני בן מובחר: אני מבטל את הפגישה, לא מגיע.

בני בן מובחר: משרד הבינוי והשיכון – מענקי פיתוח.

בני בן מובחר: רוצים להביא חברה' צעירים לגליל.

בני בן מובחר: רוצים לדבר על הרחבות ביישובים.

בני בן מובחר: עשינו הרחבות בכל היישובים, תוכניות מאושרות להכפלה.

בני בן מובחר: מכיוון שאני נמצא באגן היקוות הכינרת, אני עם עומס מלוות בתחום תשתיות ביוב, 13% מתקציב המועצה הולך להחזר מלוות.

בני בן מובחר: מה אני מקבל?

בני בן מובחר: במקום לעזור לתושבים להגירה, לחברה ' צעירים לבנות את ביתם, אני מקבל כותרת בעיתון שמשרד הקליטה החליט להעביר אתיופים ליישובי יוקרה, - -אצלי, מבלי ידיעתי בכלל, שהוא מביא לשם הרחבה חדשה של אתיופים.

בני בן מובחר: אז אני חושב שהתוכנית הזו היא יפה בנייר, הכריכה מאד מכובדת, אבל תכלס' –אנחנו לא מרגישים אותה, ולא מרגישים את שרי הממשלה אצלנו בגליל.

מגלי והבה: מה שהוצג לנו פה יוצר את הבלבול הקיים אצל ראשי רשויות מרוב החלטות ומרוב הקצאות תקציביות על הנייר.

מגלי והבה: כי אם נתייחס לתקופת הפיצויים של לאחר המלחמה, לנזק של לאחר המלחמה – אנחנו, ועדת הכספים, קיבלנו החלטות מאד חשובות, וקיבלנו דיווח על יישום ביצוע ההחלטות האלה באחוזים די גבוהים, כולל בחקלאות, שמדובר על 95% פיצוי.

מגלי והבה: זאת אומרת, אנחנו צריכים לעשות פה חלוקה מאד ברורה בין הפיצויים למלחמה ולנזק כתוצאה מהמלחמה, ושמענו את הדיווח של מי שהיה ממונה על השיקום.

מגלי והבה: המצב שם הוא טוב.

מגלי והבה: בנושאים של הכסף שיועד לאחר מכן - יש כמה החלטות וכמה מספרי החלטות שאנחנו מתבלבלים בהן, כי אין סדר בתחום הסיוע ליישובים.

מגלי והבה: וכשאנחנו רואים - מנסים לערבב בין המצב הקשה של הרשויות בצפון, בין תוכניות ההבראה, בין סיוע שכל משרד, אם זה המשרד של שמעון פרס – כל ההקצאה של 982 מיליון שקל, אחר כך- 450 מיליון שקל – צריך לעשות סדר בכל ההקצאות האלה, וכן לדרוש מהמשרדים, כולל משרד הפנים, לבוא ולדווח מה נעשה ואיך התקדמנו.

מגלי והבה: אחרת נגיע לסוף השנה או לאמצע השנה כשיש החלטות על הנייר, עם סכומי כסף ענקיים, והרשויות לא יראו אפילו שקל אחד.

מגלי והבה: לכן אנחנו מבקשים שבסדרת הישיבות שתעשה – שגם יכינו לנו דיווח מה נעשה, איפה כל רשות עומדת, ומה התוכניות לנצל את כל הכסף.

מגלי והבה: שאול צמח; אני רוצה לציין – הוזכרו כאן הסכומים, אבל אני רוצה לחזור עליהם כי יש להם חשיבות גדולה.

מגלי והבה: סך הכל, המקורות שהוקצו לתוכנית לשיקום הצפון, אני מדבר על המקורות של הממשלה, לא על תרומות – הם 1.577 מיליארד - מקור חיצוני, מה שאנחנו קוראים, ועוד כ1.

מגלי והבה: 200 מיליארד שהם בתוך תקציבי המשרדים, נושאים שמיועדים לשיקום הצפון.

מגלי והבה: הפניה התקציבית – חלק מהכסף הוקצה מייד לאחר המלחמה, אם זה במשרד הפנים ואם במשרדים אחרים.

מגלי והבה: המסה הקריטית של הכסף אמורה להיות מוקצית בשנת 2007.

מגלי והבה: הפניה עברה בוועדת הכספים רק לאחרונה, לפני מספר ימים.

מגלי והבה: לכן, חלק גדול מהאנשים שיושבים כאן עדיין לא הרגישו את הכסף.

מגלי והבה: אני מדגיש עוד פעם - ביצוע הכסף הוא באמצעות משרדי הממשלה.

מגלי והבה: האוצר הקצה את הכסף למשרדים השונים, הביצוע הוא באמצעות המשרדים.

מגלי והבה: הכסף הועבר למשרדים בפניה התקציבית ביום שלישי שעבר.

נאדיה חילו: מי מפקח על כל המערכת הזו?

אופיר פינס-פז: תתייחס בבקשה גם להערה של חברת הכנסת חילו וגם לדברים שנאמרו פה על ידי בני בן מובחר שאומר שמשרדי הממשלה אומרים שמשרד האוצר תוקע את הדברים.

אופיר פינס-פז: אתה אומר שאתה מעביר, והם אומרים - - תחבורה, תרבות מדע וספורט ומקומות אחרים שאין סיכום עם האוצר.

נאדיה חילו: יש פה איזה קצר גם בתקשורת, לדעתי, בין המשרדים ובין האוצר, השטח סובל ונשכחו האזרחים.

אופיר פינס-פז: יכול להיות מצב דמיוני שהאוצר אומר שהוא מעביר והוא לא מעביר?

שאול צמח: לא יכול להיות.

שאול צמח: הדברים הם די ברורים ודי שקופים, - - וכל חבר כנסת שירצה יוכל לקבל את הדברים גם בוועדה, וגם במשרד האוצר, ושם אפשר לראות מה הועבר בפועל למשרדים.

שאול צמח: המעקב אחרי זה נעשה על ידי המשרד לפיתוח הנגב והגליל, הזכירה את זה אפרת דובדבני, יש את הוועדה הבין משרדית ש - - התקציבים האלה, והיא אמורה לבדוק איך כל משרד מבצע את התקציב שהוקצה לו.

שאול צמח: משרד האוצר לא עושה כלום.

אופיר פינס-פז: אבל הוועדה, לפי מה שהבנתי – לא ממש מתכנסת.

אפרת דובדבני: הוועדה מתכנסת - -

שאול צמח: זה המנגנון הממשלתי שעוקב אחרי הביצוע של תקציבי המשרדים.

שאול צמח: לגבי הטענה שעלתה פה שהאוצר מעכב דברים - צריך להפריד בין התקציבים שהוקצו לשיקום הצפון לבין תקציבים אחרים.

שאול צמח: מה שהוזכר כאן לא קשור לשיקום הצפון.

שאול צמח: אם יש לראש רשות כזה או אחר מחלוקת עם משרד התחבורה על דברים שהיו אמורים לעשות, כיון שאני לא מכיר את הנושא אני לא יודע.

שאול צמח: זה לא קשור לשיקום הצפון.

שאול צמח: התקציבים שהוקצו לשיקום הצפון הוקצו, הם נמצאים שם והם מופעלים.

יהודה שביט: אפשר לשאול שאלה- מי האחראי לשיקום מקלטים ציבוריים ביישובים?

נאדיה חילו: ואיפה שאין –מי אחראי לבנות?

נאדיה חילו: זאת השאלה.

אופיר פינס-פז: אני רואה שעמוס ירון יצא.

קריאה: - - לדיון אחר.

ראמז ג'רייסי: קודם כל, אני מודה לאדוני היושב ראש על ההזמנה להשתתף בדיון החשוב הזה.

ראמז ג'רייסי: במהלך המלחמה וגם אחריה התעוררו בעיות מאד קשות שהרשויות המקומיות עמדו בפניהן.

ראמז ג'רייסי: במגזר הערבי המצב היה עוד יותר קשה כי ראש הרשות המקומית היה הכתובת לכל: הכתובת למיגון, לשאלות הביטחוניות, וגם הכתובת להתנהלות היום יומית, וכשנפל טיל – גם הכתובת ל - - שבגלל החוסן שלהם הנזק הוא גדול יותר.

ראמז ג'רייסי: אני רוצה להתייחס לכמה נקודות קונקרטיות, וקודם כל – גם דברים טובים צריך להגיד.

ראמז ג'רייסי: מס רכוש פעל בנצרת אחרי הפגיעות שהיו בצורה מאד מהירה, מאד יעילה, ולא התעוררו בעיות שלא קיבלו מענה, וגם בפרק זמן סביר.

ראמז ג'רייסי: גם את הדברים שהתנהלו בצורה טובה צריך לציין.

ראמז ג'רייסי: מה שחסר לי בתוכנית הזו – אחד, האם יש ראיה, יש צפי – איך הצפון ייראה, מה השינוי שיהיה , אחרי מימוש התוכנית הזו?

ראמז ג'רייסי: אני בכלל לא רואה, לפי הנתונים שהוצגו - -

אופיר פינס-פז: אני רוצה לשאול אותך שאלה: מישהו שאל אותך מה הצרכים שלך?

ראמז ג'רייסי: כן.

ראמז ג'רייסי: אבל תשאל עוד שאלה: מישהו חזר אליך בפיד- בק?

ראמז ג'רייסי: שאלו אותי, הגיעו אלי, אבל דברים שנאמרו גם עמיתיי, ראשי הרשויות - אנחנו לא יודעים מה כל רשות ורשות תקבל, באיזה תחומים היא תקבל תמיכה, איזה תחומים יטופלו מהנושאים שבנייר.

ראמז ג'רייסי: כל כך הרבה ניירות שהעברנו, ולא קיבלנו פיד-בק.

ראמז ג'רייסי: לכן אני מעלה את השאלה הזו: האם בתוכנית הזו יהיה צפי איך ייראה הצפון אחרי מימוש התוכנית, מה התועלת שתהיה, מה השינוי שיהיה, האם יש יעד לשינוי מסוים שהתוכנית הזו תחולל אותו?

ראמז ג'רייסי: האם יש מדדים להצלחה ותועלת אחי 2008?

ראמז ג'רייסי: - -

אופיר פינס-פז: באופן תיאורטי –אני אומר את זה לך, אפרת, בגלל שיטת העבודה שלכם שאני מסכים לה, תיאורטית יכול להיות שבנצרת, לדוגמה, יחליט גם משרד התיירות, גם משרד התרבות, גם משרד הפנים וגם משרד השיכון לעבוד בהיקפים גדולים ולעומת זאת ביפיע, או בריינה, ליד – אף משרד לא יעבוד, מכל מיני סיבות.

אופיר פינס-פז: אגב, זה מאד סביר שזה יקרה.

נאדיה חילו: - - -

אופיר פינס-פז: ואז השאלה שנשאלת – מי פה רואה את הנקודה הכוללת?

אופיר פינס-פז: יש פה כסף גדול, יחסית – באינטנסיביות גדולה, בפרק זמן קצר, פתאום תראה שיש פה דברים לא הגיוניים מבחינת הגליל כולו, מבחינת הצפון כולו.

ראמז ג'רייסי: אני רוצה להתייחס לעוד נקודה שאני לא רואה שהתוכנית התייחסה אליה, והיא הנושא של מיגון.

ראמז ג'רייסי: אני לא רואה שיש מענה בתוכנית הזאת לחוסר במיגון.

ראמז ג'רייסי: זה, במיוחד במגזר הערבי, כאשר בעיר כמו נצרת, למשל, אין אף מקלט ציבורי אחד.

ראמז ג'רייסי: בהקשר הזה יש לי הצעה גם מתוך דברים שלמדתי מפיקוד העורף - -

אופיר פינס-פז: הרי כל נושא המיגון והפיתוח – הכל בא מתקציבי פיתוח שמשרד האוצר פעם היה מעביר למשרד הפנים והוא הפסיק להעביר.

אפרת דובדבני: כשהעבירו לפיקוד העורף.

אופיר פינס-פז: באיזשהו שלב, ביבי ופורז ביטלו את הדבר הזה, ההשלכות היו על הרבה דברים, גם על זה.

אופיר פינס-פז: עכשיו, אם אתם עושים תוכנית פיתוח לצפון ולא תכניסו פנימה מיגון ומקלוט – אין סעיף תקציבי אחר וגם לא יהיה.

אופיר פינס-פז: צריך לדעת את זה.

ראמז ג'רייסי: אני רוצה להציע הצעה קונקרטית בהקשר הזה, גם כתוצאה מדברים שלמדתי בפיקוד העורף, שהיום ההעדפה היא מרחבים מוגנים וחדרים מוגנים בתוך הדירות, בתוך הבתים, בתוך המבנים המסחריים וכן הלאה, ולא ללכת על בניית מקלטים גדולים כי הם מיועדים לשהייה ארוכה, האזעקה היא קצרה, ואי אפשר להגיע, וכן הלאה.

ראמז ג'רייסי: ולכן פה ההצעה שלי היא להקים ועדה שתבדוק שני אלמנטים: האחד, בהקשר של חוק תכנון ובנייה, לאפשר אפילו למבנים שניצלו אחוזי בניה – לאפשר תוספת למיגון, שלא תיכלל באחוזי בנייה באזורים שבגלל לא ניתן לבנות, כי גם נוצלו אחוזי הבנייה.

ראמז ג'רייסי: בהיבטים אחרים של חוק תכנון ובניה, שיקל ויזרז הליכים – לאפשר לבעלי בניינים, בעלי דירות , ליזום הקמה או תוספת של חדר מוגן.

ראמז ג'רייסי: באותו הקשר – כדי להשלים את הרעיון, בלי הצד השני אי אפשר: במקום להשקיע סכומים אדירים בהקמת מקלטים ציבוריים, לקחת שכונות, לעשות תוכניות קונקרטיות לאותה שכונה, ולסבסד בתי מגורים, לסבסד דירות כדי שהם יקימו את המרחב המוגן.

ראמז ג'רייסי: אז באים, מסבסדים, בעל הדירה גם משתתף, ובסופו של דבר מגיעים לתוצאה ופתרון שלא ניתן להגיע אליו בדרכים אחרות.

ראמז ג'רייסי: הערה אחרונה בנושא של תעסוקה- אני רואה בנושא של תעסוקה, פיתוח תעסוקה, כדי להעלות את הרמה הסוציו-אקונומית של תושבי הצפון, כדי לעודד אנשים שיישארו בצפון – אלמנט בסיסי, עיקרי - צריך לקבל דגש הרבה יותר ממה שהוא מקבל היום.

ראמז ג'רייסי: אי אפשר ב- 10 מיליון שקל או ב- 20 מיליון שקל להכין תשתיות לאזורי תעסוקה.

אופיר פינס-פז: זה לא רק תשתיות.

אופיר פינס-פז: אתה יכול להכין תשתיות, ולהשאיר את התשתיות ואף אחד לא יבוא להשתמש בהן.

אופיר פינס-פז: צריך לשנות את חוק - -

ראמז ג'רייסי: נכון.

ראמז ג'רייסי: בתוכנית הקיימת אין בכלל מענה הולם לנקודה הזאת.

ראמז ג'רייסי: רחוקים מאד מהצרכים.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, ישבתי כאן כמעט מתחילת הדיון ושמעתי את הדברים והופתעתי לשמוע שאף גורם ממשרדי הממשלה לא דיבר על נושא המקלוט.

דוד אזולאי: מי שגר בצפון מכיר את הבעיה הזאת מקרוב.

דוד אזולאי: גם במקומות שיש מקלוט, המקלטים הללו לא מתוחזקים כראוי.

דוד אזולאי: אני מדבר על אלה שהם ברי המזל שיש להם מקלט בשכונה ושהמקלט לא מתוחזק, על אותם בניינים ישנים שיש מקלט בבניין עצמו, והוא קטן מלהכיל את מספר האנשים ומי שמכיר – ישנם בניינים של 4-5 קומות והמקלט שם – מדובר על בקושי 10 מ"ר והוא אמור לאכלס את כל האוכלוסייה.

דוד אזולאי: אני חושב שאם מדברים כאן על שיקום הצפון, הדבר הראשון והכי חשוב שהיינו צריכים לשמוע כאן מהגורמים המוסמכים זה דבר ראשון –מסלול ירוק לבניית ממ"דים לתושבים שמעוניינים בכך.

דוד אזולאי: יש היום מודעות גדולה בקרב הציבור הרחב שמוכנים לבנות ממ"דים.

דוד אזולאי: אבל ברגע שהם מתחילים תהליך של רישוי ובניה – זה תהליך ארוך, מייגע, וגם עולה כסף.

דוד אזולאי: אני חושב שזה הדבר הראשון, ואם מחפשים כאן פתרונות באותם מיליארדים ששופכים על כל מיני דברים, שזה סיפור בפני עצמו, אני אומר – יש קריטריונים או אין קריטריונים, אני לא נכנס לזה.

דוד אזולאי: אבל הדבר הכי חשוב- לפנות, ותשאל את התושבים ויגידו לכם: אף תושב לא רוצה, בזמן אזעקת אמת לרוץ למקלט השכונתי.

דוד אזולאי: אם יש לו ממ"ד בבית הוא היה מעדיף לבוא לשם.

דוד אזולאי: יש יישובים שונים, כמו נצרת, ויישובים אחרים שאין מקלט ציבורי אחד בכל אותו יישוב.

דוד אזולאי: אנשים פשוט המתינו וחיכו לנפילת הפגז.

דוד אזולאי: לכן, אדוני היושב ראש, אנחנו חייבים לצאת מכאן היום עם החלטה – דבר ראשון לצאת עם פתרונות מקלוט, ולעשות מסלול ירוק למי שמעוניין בבניית ממ"ד ולאותה רשות המעונינת בבנייה מקלוט.

דוד אזולאי: דיברה כאן המנכ"לית אפרת על פורום שמתכנס אחת לחודש וחצי.

דוד אזולאי: בלי לפגוע בראשי הרשויות – חס וחלילה, הם מכירים את הצרכים של העיר שלהם, אבל אני חושב שגם צריך לערב את תושבי השכונה.

דוד אזולאי: יש ועדי שכונות, יש כל מיני ועדים ופורומים של חברי המועצות המקומיות - גם הם צריכים להיות שותפים, להיות מודעים, ולא רק ראש רשות לבד.

דוד אזולאי: וישנם ראשי רשויות שלצערי הרב, עושים בדברים האלה כבתוך שלהם.

דוד אזולאי: אף אחד לא יודע, לא מבקר.

דוד אזולאי: יש תלונות קשות על כל התרומות.

דוד אזולאי: לכן אני פונה ומבקש – וחבל שהמנכ"לית יצאה - -

אופיר פינס-פז: היא מייד תחזור.

דוד אזולאי: לכן אני חושב שראוי שהיא תדע שגם אותם תושבים – שיידעו מה היא החלוקה.

דוד אזולאי: לא כל ועדי השכונות יודעים מה שקורה עם כל הכספים.

דוד אזולאי: אני מסיים עם נקודה נוספת – יש תוכנית שנקראת "שמים את הלב בצפון".

דוד אזולאי: אני רוצה לגלות את אוזניכם.

דוד אזולאי: אתם יודעים שישנם מוסדות חינוך מסוג אל"ף ומסוד בי"ת?

דוד אזולאי: יש כאלה שניהנים ויש כאלה שלא ניהנים.

נאדיה חילו: יש גם גימ"ל.

דוד אזולאי: אז אני מזמין אותך מחר לדיון מהיר שיזמתי בוועדת החינוך של הכנסת על העניין הזה.

דוד אזולאי: לא מספיק שהדברים נמצאים על הנייר.

דוד אזולאי: אני חושב שהם לא מבוצעים, בפועל.

אופיר פינס-פז: אני מקווה שאנשים מבטאים פחות או יותר את הדברים שנציגי הממשלה צריכים לקחת בחשבון.

אופיר פינס-פז: אנחנו נקיים עוד ישיבה.

שלמה לוי: צהריים טובים.

שלמה לוי: לא אחזור על הדברים, אני רק אומר שכל מה שאמרו חבריי נכון באמת.

שלמה לוי: אני ודאי לא אדבר על המועצה שלי, אבל יש לי תחושות, כאשר אני מגיע לוועדות האלה, שאנחנו שמים ככה ראש על כתף בצורה הדדית, בוכים אחד על הכתף של השני, ואנחנו, ראשי הרשויות – חוזרים הביתה.

שלמה לוי: בלי, כמובן, לזלזל במעמד וביוזמה של לכנסת את הפורום בעניין הזה.

שלמה לוי: אבל חברה, צריך להפסיק לדבר, צריך להתחיל לעשות.

שלמה לוי: אריק שרון עם החבטה על מכסה המנוע – אני חושב שהוא שיקף את זה בצורה הכי טובה.

שלמה לוי: אם יש כסף לעניין - -

אפי איתם: עד היום – 10,000 איש זרוקים בלי עבודה, בלי בתים ובלי כלום.

אפי איתם: שם התחיל על הבלגאן.

אפי איתם: דפקו על השולחן כדי להרוס יישובים.

שלמה לוי: מה שחשוב זה שנתחיל לבצע את מה שצריך לבצע.

שלמה לוי: אם יש כסף במערכת, יש ראשי רשויות – אני קצת חולק על מה שכבודו אמר – שהם אמונים על העניין הזה, מכירים את הצרכים האמיתיים.

שלמה לוי: קחו איזה שהם סכומים, תנו, במסגרת אותם תקציבי פתוח, שאתה ודאי יודע למה הכוונה, אדוני היושב ראש.

שלמה לוי: כל ראש רשות יודע מה הוא צריך לצרכים הבסיסיים והאמיתיים, בלי כל מה שדיברה אפרת – שזה גם חשוב לגבי הגלובלי והכללי ולגבי קידום כל הצפון באופן כללי, אבל ראשי רשויות עוד מתבחששים בקטן - לגמור שכונה ותיקה שבית העם שם גמור ושאין מערכת ביוב, בקיבוץ פרוד, עם קשישים מעל 80, שם, וכל מיני צרכים כאלה, שראש רשות צריך.

שלמה לוי: לכן , אנחנו מדברים על גבוה, כשאנחנו די מתבחששים בקטן, ודי נתקלים בפעילות הקטנה.

שלמה לוי: אז אפרת, בבקשה, קחו את ראשי הרשויות, תסמכו עליהם יותר, תגדילו את תקציבי הפיתוח ותנו לענו לעסוק בשוטף, ואתם, אחר כך, תתעסקו בכללי ובגדול.

אפי איתם: אל"ף, אני רואה כאן חברים ותיקים מהצפון.

אפי איתם: אני שמח לראות אתכם.

אפי איתם: אני רק רוצה להגיד לכם מה שאמרתי לכם בפגישה של ועדת הפנים לפני כמעט 3 חודשים" אתם פשוט מצחיקים אותי – לא סופרים אתכם ממטר.

אפי איתם: מה אתם חושבים, שאם תבואו לכאן ותמשיכו לדבר – יקרה משהו?

אפי איתם: אתם מייצגים מיליון אנשים שהופקרו על ידי הממשלה הזו במלחמה האחרונה.

אפי איתם: למה אתם חושבים שממשלה שנכשלה בלנהל את המלחמה היא תצליח לנהל את השיקום של אחרי המלחמה?

אפי איתם: כל עוד הממשלה הזו תחשוב שאתם יושבים בשקט, מקבלים פירורים ועוד רבים ביניכם איך הפירורים יחולקו – אז זו השיטה הכי טובה.

אפי איתם: אני אומר לכם כמי שיושב כאן, וישב גם שם, בממשלות: ממשלות מבינות לחץ ציבורי, ואין לחץ ציבורי .

אפי איתם: הצפון חזר לשגרה, חזר לחיים.

אפי איתם: ואמרתי – אתם מתקוטטים על הפירורים וכך גם תקבלו.

אופיר פינס-פז: היתה גם שיטה- השיטה היתה שהלכו ברמה האזרחית לטובת התושב עצמו שנפגע, וכדומה, ברמה האישית, כדי להוריד מתח ולחץ, ואז, את הדברים הגדולים - -

אפי איתם: מהאנלוגיה שעשיתי – אתם עכשיו יושבים בקראווילות.

אפי איתם: זה הוא.

אפי איתם: סידרו אתכם, סתמו לכם את הפה, אבל התוכנית הגדולה?

אפי איתם: איך לוקחים 10,000 איש ומחזירים אותם לחיים?

אפי איתם: שכחו מהם ולא יזכרו אותם.

אפי איתם: אתם חצי שנה אחרי המלחמה – גמרנו חזרו לשגרה.

אפי איתם: סתמו לאנשים את הפה בנזיד עדשים ונגמר הסיפור.

אפי איתם: אם לא יתחיל לחץ ציבורי הממשלה הזו לא תעשה יותר ממה שהיא עושה כי יש לה סדרי עדיפויות ואני לא אכנס לעניין הזה.

אפי איתם: לכן אני אומר לכם: אל תגידו לממשלה להתחיל לעשות.

אפי איתם: תתחילו אתם לעשות.

אפי איתם: אתם מנהיגי ציבור, ויש לכם קייס.

אפי איתם: על מה מדובר פה?

אפי איתם: מדובר על תקלה בסדר גודל שיירשם בתולדות מדינת ישראל.

אפי איתם: עוד שני דברים, מעבר לעניין הציבורי - צריך להבחין בין שני דברים – בין שיקום לבין פיתוח.

אפי איתם: בואו נסתכל צפונה.

אפי איתם: בצד השני, צה"ל הפציץ והפגיז כפרים, חבל על הזמן.

אפי איתם: נאסרללה הלך קודם כל לשיקום – של מה שנהרס –ייבנה.

אפי איתם: אגב, באקוויולנטים - חיזבאללה השקיע בדרום לבנון סדר גודל של 450 מיליון דולר.

נאדיה חילו: אתה מציע ללמוד מהם?

נאדיה חילו: אפי איתם; כן.

נאדיה חילו: הרבה מה ללמוד מהם.

נאדיה חילו: אני מציע שהממשלה הזו תלמד מהם גם איך עושים מלחמה, וגם איך מטפלים באוכלוסייה אחרי המלחמה.

נאדיה חילו: 450 מיליון דולר.

נאדיה חילו: כל התקציב של ה- 3 מיליארד, כמה זה?

נאדיה חילו: – 800 מיליון דולר.

נאדיה חילו: מדינת ישראל המסודרת, הגדולה, נתנה פחות, פר קפיטה, לצפון, מאשר נתן חיזבאללה לתושבי דרום לבנון.

קריאה: גם הרסנו יותר.

אפי איתם: אז אם הם מצליחים .

אפי איתם: ראיתם איך נראית היום בינת ג'ביל?

אפי איתם: קודם כל, שיקום זה לא פיתוח.

אפי איתם: כשמערבבים, ורוצים כבר צומת, מחלף, ובית ספר חדש באותה הזדמנות חגיגית, הציפיות לעולם לא יפגשו את התהליך.

אפי איתם: צריך לעשות שתי תוכניות נפרדות – אחת, שיקום.

אפי איתם: לתחום את זה בזמן ובלוגיקה שאומרת - מה שנפגע – יתוקן.

אפי איתם: פיצוי ישיר, פיצוי עקיף, פיצוי לתשתיות – החזרת המצב לקדמותו.

אפי איתם: גם בתקציב הביטחון עשינו את זה.

אפי איתם: קודם כל אמרנו – מה שיצא, מה שנפגע- ישוקם.

אפי איתם: אחר כך, תוכנית פיתוח בצפון – זה לא ייגמר לא ב- 2008.

אפי איתם: זה עניין של שינוי סדרי עדיפויות.

אפי איתם: הלוואי שזה יקרה.

אפי איתם: אני תושב הצפון ומכיר אתכם מקו העימות הרבה שנים.

אפי איתם: אבל אם יערבבו את הכל, לא תדעו גם למדוד – מה הלך לשיקום, מה הלך לפיתוח, וצודק היושב ראש: כשהולכים לפיתוח הצפון, צריכים מישהו שיראה את זה בראיה כוללת של איזוני כלל הצרכים בצפון.

אפי איתם: כשהולכים לשיקום – הלכה הרגל?

אפי איתם: תחליפו לרגל תותבת.

אפי איתם: הלך משהו בתשתיות, או יש נזק?

אפי איתם: אז את זה צריך לשקם.

אפי איתם: לשלם, להחזיר את המצב לקדמותו.

אפי איתם: אני לא מצליח להבין, עם כל הכסף העצום הזה, מה זה שיקום ומה זה פיתוח.

אפי איתם: מתי נגמר השיקום ומתי מתחיל הפיתוח, וכשמתחיל הביצוע – מי רואה את הראיה הכוללת?

אפי איתם: דבר אחרון - על המקלוט אני לא בעד ריצת אמוק למקלטים.

אפי איתם: מקלטים זה הון עתק.

אפי איתם: כל בור כזה שאתם חופרים באדמה, יחסר לכם בחיים.

אפי איתם: מדינת ישראל הולכת לטפל בכיפת ברזל, הולכת לטפל בטילים האלה בהוצאות של מיליארדי דולרים.

אפי איתם: אתם תחפרו בורות, ותצטרכו גם לתחזק אותם, ואף אחד לא יישב בהם, ובינתיים צה"ל יפתח מענה לטילים, שלא יצטרכו את המקלטים האלה, וקברנו הון עתק.

אפי איתם: לפני שרצים עם המקלטים כפתרון שהוא פופוליסטי צריך יהיה לבדוק את זה מול האיזונים של הפתרונות, אל מול איומי הטילים שצה"ל או מדינה ייקחו ממקומות אחרים.

אפי איתם: הוצאת כסף כפול כזה היא לדעתי פופוליזם מיותר.

יעקב כץ: אני ראש מועצת מטולה.

יעקב כץ: אני בהחלט מברך על המפגש, ולמרות שבסבב הזה יש איזושהי הרגשת אשם, אני חושב שרוחנו לא נפלה, לא במלחמה, ולא תיפול בעתיד.

יעקב כץ: אנחנו גם מרגישים חזקים ויש גם דברים טובים להגיד.

יעקב כץ: אני מדבר פה על האוצר, בעיקר, כרגע, שבקטע הפרטני האוצר ישתדל לסיים את כל ה - - החקלאי ואל מול התיירנים.

יעקב כץ: יש ויכוח בין האוצר – מס רכוש לבין משרד הביטחון על מרכיבי ביטחון.

יעקב כץ: אני יישוב גדר, יש עוד יישובי גדר.

יעקב כץ: אני לא חושב שצריך להיות ויכוח.

יעקב כץ: צריך קודם כל לעשות ואחר כך לראות מי משלם וכמה.

יעקב כץ: לכן הייתי מבקש מסגן החשב שנמצא כאן להעביר את המסר הלאה.

יעקב כץ: עדיין לא ביצעתם מרכיבי ביטחון.

יעקב כץ: בביקור אחרון של יגאל סבירסקי ביום חמישי – משרד הביטחון ייתן לי גיבוי לעשות אבל אני רוצה לעבוד לפי חוקים.

יעקב כץ: כמי שהיה שר פנים בעבר, אני חושב שאני אשיג את הביטחון ואחר כך אני אשיג את הדברים האלה.

יעקב כץ: בעניין של משרד הפנים – אני קיבלתי כבר 50% ממה שהובטח לי בנושא של ה- 450 מיליון, ואני מברך את העבודה שלי מול משרד הפנים, אבל ממה שאני מוטרד - בנושא של הפיתוח.

יעקב כץ: בנושא הפיתוח נדרשות הרשויות לנושא של ה- matching ואנחנו לא יכולים להרים את הדבר הזה.

אופיר פינס-פז: אמרו לנו שלא תידרשו ל-matching.

בני בן מובחר: אין דבר בלי matching.

שאול צמח: במה שמדובר בשיקום הצפון – אין matching, אבל בתוכניות השוטפות – יש.

אופיר פינס-פז: בתוכניות השוטפות אנחנו יודעים שיש.

אפי איתם: מתי נגמר השיקום ומתחיל הפיתוח השוטף?

אפרת דובדבני: זה מאד ברור.

אופיר פינס-פז: לא, זה לא ברור, כי לקחתם תקציבים מהמשרדים.

יעקב כץ: אני רוצה להביע בהחלט את ההערכה שלי לחברי הכנסת.

יעקב כץ: הפיתוח, שהמנ"כלית עומדת בראשו, הוא חשוב מאד לצפון.

יעקב כץ: דווקא להזכיר מה שחבר הכנסת איתם עשה כשר השיכון – הוא הצליח לדחות את הגזירה של ביטול המענקים לזוגות צעירים.

יעקב כץ: הצלחנו להביא הרבה משפחות למטולה.

יעקב כץ: לא יגיעו משפחות לצפון, כשהמצב הוא הכי קשה אצלנו, זוגות צעירים אצלנו מחפשים מקום במרכז הארץ.

אופיר פינס-פז: אדוני, ראש המועצה במטולה – על פי מה שאתה יודע, שזו תוכנית הממשלה, איך אתה רואה את מטולה בעוד 5 שנים?

בני בן מובחר: יש הגירה שלילית בקרית שמונה ובגליל העליון.

יעקב כץ: אין לנו מענקים היום לזוגות צעירים, וזה יהיה השלב הבא שלנו - אני חרד שהיישוב ישמור על כמות האוכלוסייה הקבועה, שילך וירד בגלל ה --

אופיר פינס-פז: מול הפיתוח העתידי של הממשלה אתה אומר שבמקרה הטוב זה מתקזז, זה מול זה, בגלל ההגירה השלילית.

יעקב כץ: לכן היום, זוגות צעירים זה ה- goal שלנו.

יוסי ביילין: לגבי האבחנה של חבר הכנסת איתם – בין הנושא של השיקום לנושא הפיתוח, אני חושב שהיא מאד נכונה.

יוסי ביילין: לפי התמונה שכאן מצטיירת – נושא השיקום הוא כנראה תחום מוצלח.

יוסי ביילין: גם אם הוא לא שלם, הוא טיפול מוצלח.

יוסי ביילין: נושא הפיתוח הוא דבר לגמרי שונה, הרבה יותר - .

יוסי ביילין: חלק מזה זה רצון מוצדק להגיד – הנה, תראו מה שכאן קרה, בואו תעזרו לנו גם בדברים אחרים.

יוסי ביילין: הוא נתפס כפחות דחוף על ידי השלטון.

יוסי ביילין: לכן אני חושב שהמעקב שלנו צריך להיות דווקא בעיקר בנושא הפיתוח.

אופיר פינס-פז: כל הישיבה הזו היא ל - -

יוסי ביילין: כי הפיתוח, לפי הדברים שאני שומע – מתבקש.

יוסי ביילין: אל"ף, אני שומע כאן אגב אורחא על נושא ההגירה השלילית, שלא הייתי מודע לו.

יוסי ביילין: האם נתקלת בנתונים?

יוסי ביילין: בספטמבר, בדרך כלל עוזבים?

בני בן מובחר: משרד השיכון עשה עבודת מחקר על כל הגליל העליון - -

אופיר פינס-פז: לא, בקו עימות.

אופיר פינס-פז: בקו עימות יש הגירה שלילית.

בני בן מובחר: נעשתה עבודה על ידי משרד השיכון על כל המועצות – קרית שמונה וגליל עליון.

בני בן מובחר: מועצה אזורית גליל עליון שהיא עם הרחבות בכל הקיבוצים – יש בה הגירה שלילית ברורה.

אופיר פינס-פז: כולל מטולה, אזור יערה ומעלה יוסף?

בני בן מובחר: כן.

יוסי ביילין: אני מציע לעקוב אחרי הנושא ולראות מה עושים.

יוסי ביילין: כי כל הסיפור הוא - - נקודה אחרונה היא נושא המקלוט הוא בעיניי הבעייתי ביותר.

קריאה: אנחנו אישרנו מול הצפון - -

יוסי ביילין: או.

יוסי ביילין: קיי.

יוסי ביילין: אני לא נעול.

יוסי ביילין: אני יכול, אינטלקטואלית, לקבל את הדברים ואולי אפילו להסכים, אבל כשבא לך ראש רשות ואומר שברשות שלו אין מקלטים ציבוריים – שכנראה כבר אבד עליהם הכלח, ורוב הבתים אצלו נבנו לפני 92 ואין להם ממ"דים.

יוסי ביילין: הייתי בכל מיני יישובים וראיתי – ישבנו בסלון והיו קטיושות, אז חיכינו והתפללנו – כל אחד לאלוהיו, שהן לא תיפולנה בדיוק עלינו.

יוסי ביילין: יכול להיות שחבר הכנסת איתם צודק, וצריך לפתח מענה של טילים אבל בינתיים התושבים האלה מרגישים שהם חשופים לחלוטין, וכמדינה, מערכת -אתה לא יכול לתת להם את התחושה הזאת כל עוד אין פתרון אחר.

יוסי ביילין: לכן, לפי דעתי, אני לא יודע איפה שווה לקיים את הדיון הזה, כי זה דיון שהוא יותר חשוב בעיניי גם - -

אופיר פינס-פז: אולי גם בוועדת החוץ והביטחון ?

יוסי ביילין: יכול להיות.

אפי איתם: מדובר בהוצאות ענק.

אפי איתם: יהיו לך בורות באדמה - -

יוסי ביילין: אני מדבר על ממ"דים, לא על מקלטים ציבוריים.

אופיר פינס-פז: אני חושב שאתם צריכים לקיים דיון על הדבר הזה ב - -

יוסי ביילין: יכול להיות שיש מקום לקיים דיון משותף, כי הנושא של ממ"דים בצפון, ביישובים שבהם אין ממ"דים – הוא דרמטי.

רפיק סאלמה: אני ראש מועצת ירכא.

רפיק סאלמה: אומרים בערבית באיזושהי אימרה, על ספר מציאות.

רפיק סאלמה: בספר הזה, הזקנים היו מספרים לנו – כשאתה פותח את הספר אתה מרגיש שאתה בעננים- עשיר ובעננים, וכשאתה סוגר את הספר – אין כלום.

רפיק סאלמה: בזה אני מסכים במאה אחוז עם אפי איתם.

רפיק סאלמה: בלי לחץ ציבורי וסתם רק ניירות וסיסמאות – לא ילך.

רפיק סאלמה: אני רוצה לייצג פה את המגזר הדרוזי.

רפיק סאלמה: בכל נוסחה, בכל חליפה שיתפרו אותה בצורה המתאימה במגזר הדרוזי.

רפיק סאלמה: אם נתחיל בנוסחת המלחמה, - - אנחנו נמצאים באזור הצפון, אנחנו גם נמצאים בשיקום הצפון.

רפיק סאלמה: יש רק תוכנית, כסף אין.

רפיק סאלמה: דאגו גם להגיד כמה כסף מגיע למגזר הערבי?

רפיק סאלמה: שקל אחד לא.

רפיק סאלמה: אתה יודע מה?

רפיק סאלמה: בצפון, כמו שהזכיר חברי, גם לנו זה מתאים.

רפיק סאלמה: אנחנו נמצאים שם.

רפיק סאלמה: בכל מקום אנחנו נמצאים.

רפיק סאלמה: כשאנחנו סוגרים את הספר – אין כלום.

רפיק סאלמה: לא רואים כלום.

רפיק סאלמה: הכל סיסמאות ודיבורים.

אופיר פינס-פז: בקיצור, לא ראית שקל עד עכשיו.

רפיק סאלמה: לא.

רפיק סאלמה: לא ראינו שקל.

רפיק סאלמה: מע'ר הוא היישוב היחידי שראה כסף, ביחד – 28 לנפש - - אני לא רוצה לחזור על מה שחבריי אמרו.

רפיק סאלמה: המגזר הדרוזי לא רוצה מקלטים.

רפיק סאלמה: יש לנו חוסן נפשי, והאמונה היא המקלט שלנו.

רפיק סאלמה: אנחנו לא רוצים מקלטים.

רפיק סאלמה: לא פחדנו, לא מקטיושות ולא משום דבר.

רפיק סאלמה: אצלי היו 61 נפילות שלא ספרתי אותן.

רפיק סאלמה: אצלי היו חברים שראו את הנפילות מול עיניהם.

רפיק סאלמה: אני לא רוצה בשביל זה כסף.

רפיק סאלמה: אני רוצה שהמגזר יקבל את הכבוד המגיע לו ולקבל את מה שמגיע.

רפיק סאלמה: אני רוצה לחזור ליישוב שלי – אני חייב להגיד.

רפיק סאלמה: אני יישוב עם 10 חודשים ללא שכר.

רפיק סאלמה: אני ראש רשות שנבחר לפני שנתיים וחצי.

רפיק סאלמה: אני 26 חודשים בתפקיד.

אופיר פינס-פז: במלחמה שילמת שכר?

רפיק סאלמה: זה מצחיק, לא כדאי לדבר.

רפיק סאלמה: אנחנו מתביישים.

רפיק סאלמה: ב- 12 משרות שהיו במלחמה שילמתי על אחת, ו-900 אלף שקל - - ש-26 מהעובדים שם היו בתוך לבנון.

רפיק סאלמה: אניי אספתי מאנשי עסקים וחילקתי לבנים שלהם תרומות שם.

רפיק סאלמה: כל נוסחה במשרד הפנים – ראש הרשות – ממנים לו ועדת חקירה.

רפיק סאלמה: אתם עוד תצאו בהחלטה למנות למשרד הפנים ועדת חקירה כמו שממנים לרשויות.

רפיק סאלמה: אנחנו מנקים את הלכלוך של משרד הפנים של 30 ו-40 שנה.

רפיק סאלמה: אנחנו הגענו למועצות הרוסות, ואנחנו עושים את העבודה.

רפיק סאלמה: אין מה לחקור, אין כלום.

רפיק סאלמה: הבטחה של 30 מיליון שקל לכיסוי גירעונות – עד היום, בשנתיים קיבלנו 12 מיליון שקל בצווי בית משפט –בזכותו של אדלר, לא בזכות אף אחד.

אופיר פינס-פז: תמונת המצב שלך הובאה בצורה אותנטית לשולחן.

שרה מרום שלו: אני הייתי בצפון בזמן המלחמה.

שרה מרום שלו: היינו במקלטים האלה וראינו מה שהולך שם.

שרה מרום שלו: הייתי לפני שבועיים- לא ראיתי שום שינוי.

שרה מרום שלו: המקלטים, והאנשים - אני דווקא מדברת על המגזר המבוגר.

שרה מרום שלו: דיברנו על הכל.

שרה מרום שלו: לא דיברו בכלל על הקשישים.

שרה מרום שלו: אתם לא ראיתם את הקשישים בזמן המלחמה.

שרה מרום שלו: זה היה דבר שאי אפשר לתאר.

שרה מרום שלו: היו גם כאלה שלא יכלו להגיע, ואם כבר הגיעו למקלט, הם לא יצאו במשך כל המלחמה.

שרה מרום שלו: אני חושבת שכל ראשי הערים – ברור שבתי ספר חשובים מאד, הכל חשוב, אין דבר שלא חשוב, אבל אני חושבת שצריך להתרשם גם מהמגזר של הקשישים, כי הילדים – אתם יודעים מה עשו: עזבו את הקשישים שם בלי תרופות, בלי שום דבר.

שרה מרום שלו: אני חושבת שהכנסת צריכה לתת את דעתה גם על הדברים האלה.

קריאה: איפה השאירו קשישים?

קריאה: היו מקומות שהשאירו קשישים?

קריאה: בשבועות הראשונים – כן.

שרה מרום שלו: אני הייתי בשבוע השני של המלחמה.

שרה מרום שלו: להם גם לא הגיעו כל התרומות, כי קשה היה להגיע אליהם.

שרה מרום שלו: אני מאד מבקשת שייקחו גם את זה בחשבון.

עלי אלמחאמיד: אני מערב אלאראמשה.

עלי אלמחאמיד: אני שמעתי ורואה ומדפדף בניירות ואני רואה הרבה מספרים אבל אני לא יודע מה המספרים באמת.

עלי אלמחאמיד: אני שומע על פיתוח הגליל הרבה שנים.

עלי אלמחאמיד: לא מהיום, לא מזמן של אחרי המלחמה האחרונה.

עלי אלמחאמיד: אנחנו צריכים להסתכל לאן פנינו.

עלי אלמחאמיד: הגליל – מישהו בא לגליל וראה מקומות עבודה?

עלי אלמחאמיד: אין מקומות עבודה.

עלי אלמחאמיד: זו מלחמה שהיא יותר גרועה ממלחמת לבנון.

עלי אלמחאמיד: האבטלה בתוך היישובים יותר זה קשה מאד.

עלי אלמחאמיד: ודבר שני – אני רואה מענקים ומענקים.

עלי אלמחאמיד: מענקי המשכנתות לזוגות צעירים - -

אופיר פינס-פז: אני רוצה לדעת – מה אחוז האבטלה בערב אל אראמשה.

עלי אלמחאמיד: 36%.

עלי אלמחאמיד: היום אני צריך לשאול אתכם: אדם שמקבל הבטחת הכנסה, הגיע לגיל 53, ומקבל 2,200 שקל, ויש לו שני ילדים.

עלי אלמחאמיד: האם יכול לשלם את חשבון החשמל שלו?

עלי אלמחאמיד: בשבוע שעבר הגיע אלי אדם – כי יש לי חלק מהניהול של היישוב.

עלי אלמחאמיד: הוא קיבל חשבון חשמל.

עלי אלמחאמיד: הוא צריך חימום לילדים – 2,200 שקל.

עלי אלמחאמיד: , מאיפה הוא יקנה חלב לתינוק?

עלי אלמחאמיד: זה דבר שאף אחד לא מסתכל עליו בתוך הגליל.

עלי אלמחאמיד: זה קשה מאד.

עלי אלמחאמיד: אני תושב הגליל כבר הרבה שנים.

עלי אלמחאמיד: באזור שאנחנו גרים בו, אזור שלומי ונהריה -משנות ה- 70 לא הוקם מפעל.

עלי אלמחאמיד: המפעלים עוברים למרכז, וכולנו רואים בתקשורת.

עלי אלמחאמיד: לפני שבועיים גם בתוך מעלות - - מפעלים.

עלי אלמחאמיד: והתושבים – אין להם - -

אופיר פינס-פז: משנות ה- 70 לא הוקם באזור נהריה אף מפעל?

עלי אלמחאמיד: לא הוקם מפעל.

עלי אלמחאמיד: אני אחראי לדברים.

עלי אלמחאמיד: יש בתי מלאכה בשלומי שיכולים להחזיק 10 או 12 עובדים.

עלי אלמחאמיד: .

עלי אלמחאמיד: חוץ מ "זוגלובק" ו "מתכת חניתה" – אין.

עלי אלמחאמיד: "שטראוס" היה בנהריה ועבר לצומת אחיהוד.

עלי אלמחאמיד: היום המעסיקים בקריות לא יקלטו עובדים מעבד אלאראמשה.

נאדיה חילו: קודם כל אני רוצה להגיד לך כל הכבוד לך שקיימת דיון על העניין הזה, על האזרחים, בשונה מהדיונים שמתקיימים ובעצם קצת מסיתים את הנושא מהטרגדיה שהיתה , ופתרונות לטרגדיה ולא התכתשויות אישיות, מבלי לפרט.

נאדיה חילו: אני חושבת שמה שקרה – ואין אחד פה שלא הסתובב וראה, וגם אני הסתובבתי והתמקדתי יותר ביישובים הערביים, כולל באותו יום שהייתי בלוויה והוציאו אותנו משם, הרכב שלנו כמעט הלך – והייתי בלוויה של הבנות שהיו – מה שקורה –ואנחנו גם ממשיכים להיות שם , לא נעצרנו.

נאדיה חילו: אתה רואה שכאילו הזמן עצר.

נאדיה חילו: פתרו פה ושם, קצת פתרונות למי שהגג שלו הלך, מי שנפטר – קברו אותו,וזהו.

נאדיה חילו: כאילו בזה זה נגמר.

נאדיה חילו: בזה תם העניין.

נאדיה חילו: ואין, אין שום דבר אחר.

נאדיה חילו: הנושא של המיגון – ואני לא מומחית לבניה והנדסה, אבל ברור שצריך מיגון.

נאדיה חילו: זה חלק מהשיקום הכללי, קודם כל.

נאדיה חילו: זה לא פיתוח.

נאדיה חילו: זה חלק מתיקוני טעויות.

נאדיה חילו: ומי שראה את הילדים – אתה אמרת, וגם אני אמרתי – לא רק במקלטים שם סבלו.

נאדיה חילו: ילדים שרעדו ואמהות אמרו באמצע נפילת טיל – לאן נלך?

נאדיה חילו: מה נעשה?

נאדיה חילו: כשאתה עומד ואין לך פתרון ורק מתפלל שהטיל לא ייפול עליך – הסוגיה הזו של המיגון היא מאד חשובה.

נאדיה חילו: אני גם רוצה להגיד שהארגונים של הסקטור השלישי שעשו שם, מעל יכולתם, וזה בסדר, אבל ברור שהמערכות הארגוניות, המערכות הממלכתיות קרסו שם.

נאדיה חילו: אני לא בטוחה היום אם חס וחלילה יקרה משהו – שהכל ערוך והעורף מוכן, ואין שום בעייתיות בעניין הזה.

נאדיה חילו: אני הייתי מציעה לא ללכת רק על טיפול נקודתי של שיקום, שזה כבר נעשה, לדעתי.

נאדיה חילו: אבל לנסות ולראות ולהיערך גם למניעה.

נאדיה חילו: הנושא של המניעה הוא הוא הנושא היום, והמניעה היא חלק מתוכנית, וחלק משיקום, ושהוועדה הזו תקבל מסמכים.

נאדיה חילו: אנחנו לא צריכים לקבל את כל הדברים המתמטיים ומספרי ההחלטות.

נאדיה חילו: ההחלטות האלה הן חשובות אבל בין ההחלטות לבין השטח –את האזרח הפשוט לא מעניינת ההחלטה ומה מספרה.

נאדיה חילו: מעניין אותו הפתרון המעשי, וזעקתם של האזרחים לא נשמעת.

נאדיה חילו: אנחנו פה, נציגי הציבור והיישובים, חשוב מאד שנייצג התושבים האותנטיים, האמיתיים, לבוא ולהגיד את דברם.

נאדיה חילו: שהוועדה תעקוב, תבקש מסמכים, מה נעשה, איפה התקדם, ביניים ותוכנית כוללת, ולראות איפה התקציבים ומה מתנהל.

קאסם מאווד: אני ראש המועצה במזרעה.

קאסם מאווד: שלום לכולם, צהריים טובים, אני מברך על המפגש הזה.

קאסם מאווד: אני אשתדל לקצר מאד כי חבריי כבר עברו על כל הדברים, אבל יש כמה דברים שאני לא יכול להשאיר בבטן.

קאסם מאווד: אחד – דירוג הצפון, אל"ף, בי"ת גימ"ל.

קאסם מאווד: האם מישהו במשרד ממשלתי, במדינת ישראל יכול להסביר לי למה מזרעה היא בבי"ת, ונהריה, רגבה ועברון באל"ף?

קאסם מאווד: אין תשובות ברורות.

אופיר פינס-פז: לא הבנתי.

אופיר פינס-פז: קאסם מאווד; דירוג – אל"ף, בי"ת, גימ"ל – למה מזרעה בבי"ת ולא באל"ף, ונהריה, על ידה – באל"ף?

אופיר פינס-פז: עברון – על ידה, ורגבה, אחריה, באל"ף?

אפי איתם: מה לא ברור?

אפי איתם: אתם יישוב ערבי.

קאסם מאווד: מה השונה ביני לבינם?

אפי איתם: רצית תשובה- קיבלת.

אפי איתם: אתה יכול להסכים עליה, לא להסכים עליה - -

קאסם מאווד: אני לא מסכים עליה.

אפי איתם: להיפך, תסכים עליה.

קאסם מאווד: למה?

אפי איתם: כי צריך להגיד את האמת פעם אחת.

אפי איתם: הייתי בעשרות - - מה אתם לא רואים?

קאסם מאווד: כשהיית בצד השני דירת אחרת, גם.

נאדיה חילו: אתה מסכים לזה שהם יופלו?

אפי איתם: אני חד משמעית לא מסכים שתופלו, רק אתם תוהים, באים - -

קאסם מאווד: אתה חושב שיש אפליה או אין אפליה?

קריאות: - - -

אפי איתם: אני עומד חד משמעית.

אפי איתם: אני אומר כמוך – למה מזרעה ב- בי"ת?

אפי איתם: מדינת ישראל מפלה אתכם כי אתם ערבים, נקודה.

אופיר פינס-פז: מי קבע את הדירוג הזה?

קאסם מאווד: תשאל את המנכ"לית המכובדת ואני ערערתי על זה אצל מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

קאסם מאווד: אין תשובות ברורות .

קאסם מאווד: כי כמו עם - -

אופיר פינס-פז: הגשת בג"ץ נגד זה?

קאסם מאווד: לא, אין לי כסף להגיש בג"ץ.

קאסם מאווד: בבג"ץ בשנת 2002 היתה הקלה במס.

קאסם מאווד: כל יישובי קו העימות מקבלים הקלה במס חוץ ממזרעה שזכיתי בבג"ץ ב- 2002.

קאסם מאווד: האם יש לכם תשובה גם לנושא הזה?

אופיר פינס-פז: הדירוג הזה – איפה הוא נמצא?

קריאה: החלטות ממשלה.

קריאה: אזורי עדיפות לאומית.

קאסם מאווד: לא ספרו אותנו.

קאסם מאווד: גם לא ספרו את הנפילות של הקטיושות.

קאסם מאווד: שיפוץ בתי ספר– משרד החינוך נתן 100 אלף שקל בתי ספר בצפון.

קאסם מאווד: מזרעה קיבלה אפס.

קאסם מאווד: איפה הכסף הזה הלך?

קאסם מאווד: אין תשובות ברורות.

קאסם מאווד: נושא תוכניות ההבראה במשרד הפנים – חבל שהחברה' לא נמצאים פה.

קאסם מאווד: האם יש להם תשובות?

קאסם מאווד: מגיע לנו כסף ולא בחסד, כי עשינו תוכניות הבראה ועמדנו בהן.

קאסם מאווד: הקדימו לנו את המענק המותנה?

קאסם מאווד: הם עושים לי טובה?

קאסם מאווד: זה כסף שלי, לא שלהם.

קאסם מאווד: לא מקדמים את הדברים האלה.

קאסם מאווד: הייתי יכול לומר עוד דברים, תאמין לי.

קאסם מאווד: יש לי כל כך הרבה מה לומר – זה לא רק אני.

קאסם מאווד: אולי החברים שלי מהמגזר היהודי - - אנחנו יודעים מה אנחנו מקבלים ומה לא.

אופיר פינס-פז: אני רוצה להתנצל בפני כל אלה שלא יוכלו להגיע הפעם לזכות דיבור, והם - אילן שוחט, מהתאחדות התעשיינים, דני אברהם, ג'אפר פרח, וגם חנה שטורם, על בריאות הנפש בצפון, לאה שתיל שכבר הלכה, ואמין פארס.

אופיר פינס-פז: אנחנו נחזור לנושא הזה כי יש פה עוד הרבה מאד עבודה.

אופיר פינס-פז: אני רוצה לתת לאפרת דובדבני להשיב על הדברים שנשמעו כאן במספר משפטים, ולאחר מכן אני אסכם.

אפרת דובדבני: התוכנית הזו היא תוכנית חירום.

אפרת דובדבני: היא לא תוכנית כללית של הממשלה לטפל בצפון.

אופיר פינס-פז: למה היא תוכנית חירום?

אופיר פינס-פז: היא תוכנית פיתוח

אפי איתם: עם כל הכבוד – כל מה שלא - -

אפרת דובדבני: אם היית מגיע בזמן - - לצערי לא הגעת בזמן.

אפי איתם: לא ראוי שתעירי לי.

אפי איתם: אפשר למחוק את זה מהפרוטוקול.

אופיר פינס-פז: היא פשוט הציגה את התפיסה שלה, כשאתה - -

אפי איתם: אני מתנצל.

אופיר פינס-פז: למה זאת תוכנית חירום?

אופיר פינס-פז: זו תוכנית פיתוח של הצפון.

אפרת דובדבני: אני אסביר למה.

אפרת דובדבני: אנחנו נמצאים עכשיו בסוף התוכנית שאנחנו קוראים לה – תוכנית אסטרטגית של הממשלה לצפון, תוכנית שפרוסה על פני 10 שנים וברור לנו לגמרי שבזמן מלחמה, בחודש וחצי אחרי הממשלה, הממשלה לא יכולה לשבת וליצור תוכנית שהמטרה שלה היא להסתכל ראיה רוחבית על כל הגליל ולראות מה נקודות החוזק ומה נקודות החולשה, ובחודש וחצי האלה שהיו ליצור איזוהי תוכנית שהיא באמת תוכנית חכמה, שיודעת לטפל במינופים ולא לטפל בבודד, יש בעיה מאד גדולה בגליל שיש הרבה מאד ראשי רשויות, ומטבע הדברים, כל ראש רשות דואג – כך הוא צריך – לחצר הפרטית שלו, וזה בסדר גמור - -זו הכוונה שלנו.

אפרת דובדבני: בסופו של דבר אנחנו אמרנו שאנחנו רוצים לשבת על המדוכה וליצור באמת תוכנית אמיתית, והתוכנית הזו עומדת על שולחן הדיונים של הממשלה כבר במחצית השנה הזו, במטרה להיכנס לתקציב המדינה ל- 2008, ואנחנו בטח נצטרך את הרוח הגבית של החברים שיושבים סביב השולחן הזה, ומדובר בהשתתפות מאד גדולה.

אפרת דובדבני: זה, בעצם, ההבדל.

אפרת דובדבני: רק לעדכן בקצרה מאד – רשויות יהודיות וערביות, בנושא התעדוף.

אפרת דובדבני: בתוכנית הזו, לפי הנחיה של ראש הממשלה ושל פרס, מעל 30% מתכנית החירום לצפון ניתנה ישירות לנושאים שקשורים למגזר הערבי, ואני לא מדברת עכשיו על נושאי רוחב שהם קשורים לכולם.

ג'אעפר פרח: זה מסומן בתקציב, או שזה רק בהחלטת ממשלה?

קריאה: צבוע בתקציב?

גאעפר פרח: זה צבוע בתקציב?

גאעפר פרח: כי עד 5 בפברואר, שום דבר לא היה צבוע בתקציב.

גאעפר פרח: זה עבר להיות צבוע, או שזה עדיין רק החלטת ממשלה בלבד?

אפרת דובדבני: זו צביעה תקציבית שעברה ביום שלישי האחרון בוועדת הכספים.

גאעפר פרח: רק על חלק מהכסף.

אפרת דובדבני: זה רוב רובו של הכסף וזה כסף שהוא צבוע.

אופיר פינס-פז: כמה תרומות כבר נאספו מחו"ל?

אפרת דובדבני: 330 מיליון דולר.

אפרת דובדבני: זה ההיקף שהם דיווחו לנו עליו בישיבה האחרונה.

אפרת דובדבני: אני רוצה גם לעדכן לגבי מה התוכנית הזו אמורה בגדול לעשות מעבר לדברים שכבר עדכנתי: התוכנית אמורה, אל"ף, לחזק את האוכלוסייה שנמצאת במקום, אבל גם לטפל בכל מה שאנחנו קוראים – מעבר של אוכלוסייה איכותית ממרכז הארץ.

אפרת דובדבני: אנחנו ערכנו סקר מאד מעניין, ואני אציג בקצרה.

אפרת דובדבני: היינו מאד מופתעים.

אפרת דובדבני: 2/3 מתושבי הגליל מרוצים מאד מהאזור בו הם גרים – אני מדברת על אנשים שהם תושבי הגליל.

אפרת דובדבני: הנושאים העיקריים שמעסיקים אותם, להבדיל ממה שאנחנו חשבנו – זה נושאים של תעסוקה והשקעה בחינוך.

אפרת דובדבני: הגורמים שיעזרו להם להישאר במקום זה נושאים של תעסוקה.

אופיר פינס-פז: זה כמו שנאמר.

אפרת דובדבני: אני יודעת.

אפרת דובדבני: זה נושא שהעליתם, אבל הרבה מאד ראשי רשויות באים אלינו עם נושאים של התיישבות, וזה מדורג אצל הנסקרים כנושא תשיעי מתוך עשר.

אפרת דובדבני: זה מה שהפתיע אותנו.

אפרת דובדבני: אנשים שרוצים להגיע ממרכז הארץ, המניעים העיקריים למעבר קשורים לתפיסת הגליל כמקום מספק איכות חיים ונוף, מה שהם מבקשים זה דבר ראשון – נושא של תעסוקה, השקעה בחינוך , והנושא השלישי - קרקע במחיר זול.

אפרת דובדבני: נושא של מיגון – חברים יקרים, אני לא מדברת על מה שאני לא אמורה להיות אחראית עליו וזה הנושא של פיקוד העורף יחד עם משרד ראש הממשלה, נושאים של תקציבי פיתוח – כמו שאתם יודעים, שייכים למשרד הפנים, ואנחנו לא נכנסים להם לדברים.

אפרת דובדבני: יש הרבה מאד נושאים שקשורים לתעסוקה שאנחנו עוסקים בהם כרגע, קחו לדוגמה – החלטה שהעברנו, בנושאים שלא קשורים לתוכנית הזאת, אבל הם כמובן מאד קשורים לכל מי שחי בצפון – הנושא של אפשרות בתנאים מאד טובים, סבסוד מאד יפה ל -call סנטרים שמגיעים לאזור פיתוח אל"ף.

אפרת דובדבני: נדמה לי ש "ביפר" עכשיו הרימה את הכפפה ויוצאת לדרך עם העניין הזה.

אפרת דובדבני: מדובר, בסופו של דבר, על 450 מקומות עבודה.

קריאה: איפה?

אפרת דובדבני: מדברים על עמק הירדן.

אפרת דובדבני: זה המקום שהם רוצים ללכת אליו.

אפרת דובדבני: הם נמצאים כרגע במשא ומתן.

אפרת דובדבני: אנחנו מדברים על עוד מקום שעומד להגיע לטבריה - -

קריאה: רשימת היישובים - כמה יישובים ערבים זה כולל?

אפרת דובדבני: כל היישובים שנמצאים באזור פיתוח אל"ף, או שאזור התעשייה שלהם נמצא באזור פיתוח אל"ף, ונמצאים ליד יישוב שהוא בגודל של כ- 40 אלף איש.

אפרת דובדבני: אנחנו מדברים על עוד יישוב - - שנגיע אליו, ודרך אגב, ההחלטה הזו מתייחסת, נותנת תעדוף מאד גדול, של מעל 20% להעסקת תושבים מהמגזר הערבי.

אפרת דובדבני: אז לא הכל ורוד, אנחנו יודעים , אבל אנחנו גם עושים דברים.

אפרת דובדבני: נושא שאנחנו עובדים עליו מאד חזק זה הנושא של אזורי תעשייה משותפים בגליל.

אפרת דובדבני: אנחנו כבר יצאנו לדרך עכשיו עם אזור התעשיה בר-לב, שבו חיברנו כשותפים שווים את אלשגור, מטה אשר, כרמיאל ומשגב - -

אופיר פינס-פז: חיברתם סוף סוף?

אפרת דובדבני: חיברנו, ולא רק שחיברנו, אלא גם שילמנו כסף כדי שהחיבור יהיה חיבור כמו שצריך, וזה כבר ייצא לדרך, אנחנו מכריזים על זה מחר, בוועדת שרים, ואז אחד מעוד כמה.

אפרת דובדבני: מי שבא בתור – אני לא מדברת, כי אנחנו מדברים רק על דברים שהם כבר סגורים.

אפרת דובדבני: יש עוד דברים לומר, אבל אני חסה על זמנכם.

אפרת דובדבני: רק להגיד בקצרה שכל רשות שרוצה ומבקשת עזרה, פרטנית,אני לא מדברת כרגע על התוכנית בגדול - אנא תגיעו אלינו, אתם יודעים שהדלת שלנו פתוחה בפניכם, ואנחנו מבקשים שתיעזרו בנו ויותר מזה – אנחנו הקמנו במשרד שלנו צוות משימה שאנחנו קוראים לו one stop shop, כי לא מצאנו עדיין ביטוי בעברית.

אפרת דובדבני: הכוונה היא בעצם – שאנחנו הבנו שיש הרבה יזמים ובעלי מפעלים שרוצים לפתוח יזמויות בגליל ובנגב, אבל בגלל החסמים שהם נתקלים בהם הם אומרים – תודה רבה, זול ומהיר יותר לעושת את זה ביוון ובטורקיה.

אפרת דובדבני: הקמנו צוות משימה, אנא מכם – אם יש לכם יזם בקנה, תעבירו אותו אלינו.

אפרת דובדבני: יש לנו הצלחות בעניין.

אפרת דובדבני: הכוונה היא ללכת, לקחת אותם יד ביד בין הרשויות המקומיות יחד עם מרכז ההשקעות, בין כל הגורמים המוניציפליים הסטוטוריים, ויש הצלחות.

אפרת דובדבני: אנא, תעזרו בנו, בשביל זה אנחנו קיימים.

אפרת דובדבני: תודה רבה.

אופיר פינס-פז: חברים.

אופיר פינס-פז: אני זוכר שאחרי המלחמה, 6 חודשים אחרי המלחמה, אני זוכר שראש הממשלה הקים קבינט לטיפול בצפון, לפיתוח הצפון.

אופיר פינס-פז: כל השרים התחרו להיות בקבינט הזה – כולל אני.

אופיר פינס-פז: כולם רצו להיות.

אופיר פינס-פז: ברגע זה – אף שר לא הגיע לישיבה הזו, והשרים הוזמנו.

אופיר פינס-פז: למעט אפרת, אף מנכ"ל לא הגיע לישיבה הזו, והם הוזמנו.

אופיר פינס-פז: הקבינט הזה – אני רוצה לקבוע שהוא כמעט ולא מתכנס – אם לומר בעדינות, ולא לומר שהוא לא מתכנס.

אפרת דובדבני: מתכנס כל חודש וחצי.

אופיר פינס-פז: אז זה כמעט לא מתכנס.

אופיר פינס-פז: כשאני ביקשתי לקיים את הדיון הזה, כל משרדי הממשלה למעט המשרד של המשנה – ברחו מהדיון הזה כמו מאש.

אופיר פינס-פז: כאילו שאנחנו מתעסקים באיזשהו דבר שאסור לטפל בו ואסור לגעת בו.

אופיר פינס-פז: בסך הכל, אני לא חושב שב- 6 חודשים אחרי המלחמה אפשר לייצר פיתוח רבתי בצפון.

אופיר פינס-פז: לא.

אופיר פינס-פז: אני חושב שנושא השיקום טופל, ופחות או יותר בהצלחה, אם אני יכול לומר את זה כמו שכמה חברים כאן אמרו – בזהירות, כי לא בדקנו כל פרט, אבל זה הרושם הכללי שלנו.

אופיר פינס-פז: נושא הפיתוח בשלב הזה – הוא במקרה הטוב ברמה אסטרטגית על ניירת.

אופיר פינס-פז: אין, אני לא רואה שיש כאן משהו ברמה של לייצר תוכניות קונקרטיות עם חשיבה מערכתית, דברים שצריכים לקרום עור וגידים.

אופיר פינס-פז: אומרת אפרת שכבר כ- 300 מיליון דולר הגיעו מהסוכנות.

אופיר פינס-פז: מישהו עושה ריבית על הכסף הזה, כי זה כסף שכבר היה אמור להגיע למימון דברים קונקרטיים

שאול צמח: זה לא משרד האוצר, זה הסוכנות היהודית.

קריאות: - - -

אופיר פינס-פז: אני רוצה לומר כך: אנחנו מבקשים להכניס – שהדברים האלה יבואו לידי ביטוי, שאול ואפרת, בדיונים שלכם.

אופיר פינס-פז: נושא המקלוט והמיגון, בכפוף גם להערות של חברי הכנסת איתם וביילין.

אופיר פינס-פז: לא יכול להיות שמישהו חושב ברצינות לטפל בסוגית המיגון בצורה כזו או בצורה אחרת, בלי להיעזר בתקציבי הפיתוח.

אופיר פינס-פז: אין תקציבים אחרים שעומדים למערכת הזו, למעט תקציבי משרד הביטחון שאני לא מכיר אותם ובדרך כלל הם לא הוקצו לדברים האלה.

אופיר פינס-פז: אני אומר שוב: מוכרחים לקחת בחשבון את צרכי המיגון של אוכלוסיות שלמות שאנחנו יודעים שלא היו להם אמצעי מיגון אלמנטריים במהלך המלחמה, ואי אפשר לייצר תוכניות פיתוח שלא לוקחות את הצרכים האלמנטריים האלה בחשבון.

אופיר פינס-פז: הדבר האחרון שאני רוצה לבקש ולהציע – קודם כל מראשי הרשויות, וגם מהממשלה.

אופיר פינס-פז: אני מבקש לעדכן את ועדת הפנים – על פי כל דרך שנראית לכם.

אופיר פינס-פז: למשל – אם הוועדה הבין משרדית שהיתה מתכנסת היתה מוציאה פרוטוקול – נשמח לקבל.

אופיר פינס-פז: אני אומר את זה גם לראשי הרשויות - כל דבר שקורה או שלא קורה בתחום התוכנית הזו נשמח לקבל עדכון, כדי באמת לעזור שהדברים יקרו.

אופיר פינס-פז: התפקיד שלנו זה לא לעשות את עבודת הממשלה.

אופיר פינס-פז: אין לנו כלים לזה ואין לנו סמכות לזה.

אופיר פינס-פז: לא זה העניין.

אופיר פינס-פז: העניין שלנו הוא שאנחנו רוצים לוודא שאכן לאחר המלחמה תהיה תנופת פיתוח חכמה, אחראית, רצינית, שתייצר תמריצים חיוביים – גם לחיות בגליל, גם לעבוד בגליל, גם להתחנך בגליל – ברמות הכי גבוהות שמדינת ישראל מסוגלת לתת את הכלים, ולכל האוכלוסיות.

אופיר פינס-פז: יש כאן הזדמנות גדולה לשוויון, לחתירה לשוויון הזדמנויות, להרבה מאד דברים שאנחנו סוחבים אותם על הגב הרבה מאד שנים, ומה שמעניין אותנו זה שהדברים האלה ייצאו מן הכוח אל הפועל.

אופיר פינס-פז: זה מה שמעניין אותנו.

אופיר פינס-פז: אנחנו נתכנס לדיון נוסף בסוגיות האלה בעוד 3 חודשים לכל המאוחר.

אופיר פינס-פז: אני מאד מקווה שכאשר נתכנס פעם נוספת – ראש הממשלה, שרי הממשלה, מנכ"לים של משרדי הממשלה השונים - ייאותו להשתתף בדיון הזה יחד אתכם.

אופיר פינס-פז: אני מודה לכולכם על ההשתתפות, הישיבה נעולה.