ועדת המשנה להסדרת העיסוק במקצועות רפואיים, פרה רפואיים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 1, 2007-03-07 09:00

אריה אלדד: אנחנו פותחים את דיון ועדת המשנה לנושא הצעת חוק הסדרת העיסוק במקצועות הבריאות.

אריה אלדד: החוק הזה עבר מספר גלגולים.

אריה אלדד: הגיעה הצעת משרד הבריאות, הגיעה הצעת החוק של חבר הכנסת טיבי.

אריה אלדד: על בסיס ההצעות האלו ניסחה המחלקה המשפטית והיועצת המשפטית של הוועדה את הנוסח המונח בפניכם היום.

אריה אלדד: אנחנו עוסקים בשלב הראשון ב4 מקצועות, כשלאחר מכן אפשר יהיה להכניס מקצועות נוספים.

אריה אלדד: אני מבקש להוסיף סעיף מטרה לחוק: "מטרתו של חוק זה להסדיר את העיסוק במקצועות הבריאות על מנת לקדם את בריאות המטופלים, תוך שמירה על איכות העיסוק והעלאת רמת העוסקים במקצועות האלה בדרך של א.

אריה אלדד: הכרה במקצוע מסוים כמקצוע בריאות.

אריה אלדד: ב.

אריה אלדד: מתן הרשאה לבעל מקצוע בריאות לעסוק במקצועו בתחום העיסוק כפי שהוא מפורט בחוק זה".

אריה אלדד: פרק א': הגדרות 1.

אריה אלדד: בחוק זה – בעל תעודת הכרה – אדם שניתנה לו תעודת הכרה במקצוע בריאות לפי הוראות סעיף 5 לחוק; "המנהל" – המנהל הכללי של משרד הבריאות או מי שהוא הסמיך לעניין חוק זה; "חוק בתי משפט לעניינים מינהליים" – חוק בתי משפט לעניינם מינהליים, התש"ס-2000 .

אריה אלדד: "חוק המועצה להשכלה גבוהה" – חוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958; "מוסד מוכר" – כמשמעותו בחוק המועצה להשכלה גבוהה;

פרידה קורנברוט: למה תעודת הכרה ולא רשיון?

שימרית שקד-גיטלין: בהצעת החוק לא מוצע לאסור את העיסוק ולכן רשיון זה הרשאה מהמדינה לעסוק בפעולות כלשהן.

שימרית שקד-גיטלין: כאן, מלבד פעולות מסוימות שיש לגביהן ייחוד פעולות, אנחנו לא אוסרים על העיסוק אלא נותנים תעודת הכרה לאדם שאנחנו מכירים בהשכלה שלו ובניסיון שלו.

פרידה קורנברוט: מה זאת אומרת לא אוסרים על העיסוק?

פרידה קורנברוט: מה, אתם לא אוסרים על העיסוק למי שאיננו בעל תעודה?

אריה אלדד: החוק עוסק באיסור שימוש בתואר ובאיסור ביצוע פעולות מסוימות אלא למי שמנוי ברשימה.

אריה אלדד: הפעולות מנויות בתוספת.

שימרית שקד-גיטלין: אין איסור עיסוק כללי.

1046: הדבר שאמרה היועצת המשפטית הוא שינוי מהותי מהצעת החוק כפי שהייתה בנוסחה הקודם.

1046: לנו נאמר שמציגים כאן פלטפורמה חדשה ללא שינויי מהות.

1046: הצעת החוק של טיבי וההצעה שנדונה פה בוועדה הזאת לפני שנתיים במשך 4 ישיבות דיברה על איסור העסקה.

1046: גם פה מופיע איסור העסקה בסעיף 4 כסמכות של השר להתקין תקנות.

1046: מה יהיה אם השר לא יתקין תקנות?

1046: האם לא יהיה איסור העסקה?

1046: מה שמדאיג אותנו זה מה יהיה בסקטור הפרטי.

אריה אלדד: חבר הכנסת טיבי, איפה בחוק שלך כתוב רשיון?

אחמד טיבי: בהתחלת החוק.

1046: בחוק הפרטי היה כתוב תעודת הכרה.

1046: איסור העסקה היה בחוק, אבל כעת זאת סמכות של השר.

אריה אלדד: אני רואה תעודת הכרה ושמתקיימים תנאי הכשירות.

אריה אלדד: זה הנוסח שעליו הגענו להסכמה.

אריה אלדד: האם יש הערה בנוגע לביטוי "בעל תעודת הכרה"?

1046: כן.

1046: בעל תעודת הכרה היה מתאים כשהנושא לא היה מוסדר בחוק וכשהמנהל היה מוציא תעודות ומכיר בסטטוס של מישהו.

אריה אלדד: מה עמדת משרד הבריאות?

אילנה מישר: אנחנו מציעים שיהיה איסור על העסקה של בעלי מקצועות.

אריה אלדד: ולא איסור עיסוק?

אילנה מישר: נכון.

אריה אלדד: זאת אומרת שלאדם יהיה מותר לעשות פיזיותרפיה כל זמן שהוא לא מכנה את עצמו פיזיותרפיסט?

1046: יש ייחוד פעולות.

אריה אלדד: לא כל הפעולות של הפיזיותרפיה נמצאות בייחוד פעולות.

אריה אלדד: לשיטת משרד הבריאות ועל פי רוח החוק לאדם מותר לעשות פיזיותרפיה כל זמן שהוא לא טוען שהוא פיזיותרפיסט, כל זמן שהוא לא טוען שיש לו הכשרה או הסמכה.

אחמד טיבי: האם ההבדל הוא בין אדם שסיים לימודים בפיזיותרפיה ופתח מקום עבודה פרטי משלו לאיסור עיסוק במוסד ציבורי?

אחמד טיבי: זה ההבדל העיקרי?

אילנה מישר: כן.

אריה אלדד: אם הוא לא רשום בפעולות המסכנות הוא יכול לשים כוסות רוח, הוא יכול לעשות שיאצו.

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים שהוא יעבוד במכון פיזיותרפיה בבית חולים ויטען שהוא פיזיותרפיסט.

אריה אלדד: הציבור צריך לדעת שכשהוא הולך למוסד רפואי, קרוב לוודאי שמישהו בדק את העובדים ואת ההכשרה שלהם.

אריה אלדד: אתה לא מבקש את רשיון העבודה של כל רופא שאתה הולך לבקר.

אחמד טיבי: כל רופא רשאי לעסוק בכל תחום של רפואה, אבל בבית חולים לא יעסיקו אותו בכל תחום.

אחמד טיבי: אין סגירה הרמטית של כל פינה ושל כל תחום ברמת הקשחה מקסימליסטית.

יוספה דנציגר: הרשאה זו לא הכרה.

יוספה דנציגר: יש הבדל גדול מאוד בין הרשאה להכרה.

יוספה דנציגר: זה מופיע לאורך כל הדרך.

יוספה דנציגר: אני חושבת שצריך להיות רשיון.

יוספה דנציגר: כל השנים הייתה תעודת הכרה במשרד הבריאות.

יוספה דנציגר: אמרו לנו שזה לא בסדר.

אריה אלדד: אני אכתוב מתן הכרה בבעל מקצוע.

יוספה דנציגר: אנחנו מתנגדים.

נאוה רצון: פחות חשובות לי ההגדרות המשפטיות, אבל בהגדרה אתם מפנים את ההכרה לסעיף 5.

נאוה רצון: כל עוד התנאים של השכלה, הכשרה מעשית ועמידה בבחינות תקפים, אז לא משנה אם זאת הכרה או הרשאה.

אריה אלדד: אנחנו נדון בזה כשנגיע לסעיף.

אריה אלדד: "מחלה מסכנת" – (1) מחלה, לרבות מחלת נפש, העלולה לסכן בריאות האדם הנזקק לשירותיו של בעל מקצוע בריאות; (2) מחלה, לרבות מחלת נפש, או כושר לקוי העלולים לשלול מבעל מקצוע בריאות את היכולת לעסוק במקצוע הבריאות לחלוטין, זמנית או חלקית; "מקצוע בריאות" – מקצוע מהמקצועות המנויים בתוספת הראשונה; "תעודת הכרה" – תעודת הכרה שניתנה לאדם לפי הוראות סעיף 5 לחוק; "השר" – שר הבריאות.

אריה אלדד: נדמה לי שצריך להוסיף 2 הגדרות, האחת היא הגדרה ספציפית לגבי מזון רפואי שזאת הגדרה נדרשת לעיסוק בדיאטניות, והגדרה שנייה היא של ועדה: "ועדה" - ועדה מייעצת לפי סעיף 8.

1046: בנוסח הקודם כתוב היה ועדה מייעצת לפי סעיף 64ט.

1046: הפעם החוק מדבר גם על ועדה מייעצת, גם על מועצה, גם על ועדת משמעת.

אריה אלדד: הוועדה היא ועדה מייעצת לפי סעיף 8, כשהגדרת המומחיות לפי סעיף 13.

הלית סילש: בהגדרה של מקצוע בריאות אתם כותבים שזה מקצוע מהמקצועות המנויים בתוספת הראשונה.

הלית סילש: בתוספת הראשונה אין הגדרה של המקצוע, יש הגדרה של מי שעוסק במקצוע.

הלית סילש: לא הצלחתי להבין למה השינוי.

שימרית שקד-גיטלין: יש מקצועות של ריפוי בעיסוק, פיזיותרפיה, קלינאות תקשורת.

הלית סילש: בתוספת הראשונה כתוב "ריפוי בעיסוק" – אדם כשיר להיות מרפא בעיסוק אם הוא בעל תואר ראשון בריפוי בעיסוק.

שימרית שקד-גיטלין: התוספת הראשונה מתייחסת לעוד מקצועות.

אריה אלדד: המקצוע לא מתואר או מוגדר.

אריה אלדד: הרשימה היא רשימת המקצועות.

פרידה קורנברוט: השם שלנו הוא הפרעות בתקשורת, לא קלינאות תקשורת.

אריה אלדד: ייחוד התואר וייחוד פעולות 2(א) לא ישתמש אדם בתואר מהתארים המנויים בתוספת הרביעית, או בתואר הדומה לתארים אלה עד כדי להטעות, אלא אם הוא בעל תעודת הכרה באותו מקצוע; (ב) לא יתחזה אדם כבעל תעודת הכרה במקצוע מהמקצועות המנויים בתוספת הראשונה, ולא ישתמש בתואר או בכינוי שמשתמע מהם שהוא בעל תעודת הכרה באותו מקצוע, אלא אם הוא בעל תעודת הכרה באותו מקצוע.

שימרית שקד-גיטלין: בתוספת הרביעית יש את התארים, שזה מרפא בעיסוק, פיזיותרפיסט, קלינאי תקשורת, דיאטן/תזונאי.

אריה אלדד: למה שלא נכניס כאן סעיף שאומר שלא יעסוק אדם במקצוע בריאות אלא לפי הוראות סעיף זה?

אריה אלדד: כשאני מנסה להסתכל מנקודת מבטם של החולים, אז זה מה שעשוי להגן עליהם.

שימרית שקד-גיטלין: כדי לאסור את העיסוק במקצוע יש צורך להגדיר מה הוא העיסוק במקצוע.

שימרית שקד-גיטלין: הבנתי ממשרד הבריאות שהם לא הצליחו לעשות את זה, לכן הצעת החוק לא הצליחה להתקדם במשך עשרות שנים.

מידד גיסין: זאת אחת הסיבות שכל הנושא הזה עלה לדיון.

פרידה קורנברוט: אין קושי להגדיר את 4 המקצועות האלה.

פרידה קורנברוט: כשניסו לסדר 22 מקצועות הייתה בעיה.

פרידה קורנברוט: על 4 מקצועות אין שום בעיה להגדיר את תחום העיסוק, את ייחוד הפעולה.

פרידה קורנברוט: הכל נסגר לפני שנתיים.

אריה אלדד: אנחנו יודעים לתת לזה שם, אנחנו לא יודעים להגדיר.

אריה אלדד: האם משרד הבריאות יודע להגדיר מה זה פיזיותרפיה?

אילנה מישר: יש לנו הגדרות.

אילנה מישר: הבעיה היא שיש חפיפה בין המקצועות, אפילו עם מקצועות שהם לא מוסדרים בחוק.

אילנה מישר: אם ניקח למשל פיזיותרפיה, אז יש שיטות טיפול כמו פלדנקרייז שהיא שיטת טיפול מקובלת.

אילנה מישר: יש חפיפה בחלק מהפעולות.

אריה אלדד: האם משרד הבריאות בעד להכניס את המשפט: "לא יעסוק אדם במקצוע אלא לפי הוראות חוק זה"?

אילנה מישר: יש חילוקי עמדות בתוך המשרד.

אריה אלדד: חבר הכנסת טיבי, האם יש לך התנגדות למשפט "לא יעסוק אדם במקצוע אלא לפי הוראות חוק זה"?

אחמד טיבי: אני לא בעד השיטה המקשה.

אריה אלדד: אני לא יודע אם זה מקשה.

אריה אלדד: אם אתה מסתכל מנקודת מבטם של החולים, אז זה הדבר שעשוי להגן עליהם.

אריה אלדד: אם אתה מסתכל מנקודת מבטו של כל אדם שרוצה לעסוק בכל מקצוע, אז זה דבר שיקשה עליו.

אריה אלדד: במשרד הבריאות יש חילוקי דעות.

אחמד טיבי: הסעיף הזה הפך להיות היסטורי.

אריה אלדד: אז נרד מהעניין.

פרידה קורנברוט: הגענו להסכם עם משרד הבריאות שיהיה סעיף שיהיה כתוב בו שם המקצוע, שיהיה סעיף שיהיה כתוב בו תחום העיסוק.

אריה אלדד: את לא יכולה לבוא בטענות למשרד הבריאות, הוא לא זה שהגיש את החוק הזה.

אריה אלדד: מי שהגיש את החוק זה ד"ר טיבי.

אריה אלדד: זאת הצעת החוק שלו.

הלית סליש: במשרד הבריאות לא הייתה בעיה בהגדרה של תחום העיסוק, הייתה בעיה בהגדרה של ייחוד הפעולות.

הלית סליש: יש הגדרות ל4 המקצועות שעברו את המסננת של משרד הבריאות.

אריה אלדד: משרד הבריאות מתלבט.

אריה אלדד: זה לגיטימי.

אריה אלדד: מציע החוק סבור, מתוך היכרות עם הקשיים ההיסטוריים, שאם נוסיף את הסעיף הזה שבא להגן על החולים אנחנו עלולים להיתקל בקשיים כאלה שבמקום לפתור את המצב הקיים יקשו על המצב הקיים.

אריה אלדד: אני אקבל את עמדתו של חבר הכנסת טיבי.

מידד גיסין: אם לא יהיה את הסעיף הזה, זה יקשה על הזכאים לקבל את ההכרה וישחרר את כל אלה שלא זכאים לעשות מה שהם רוצים.

אריה אלדד: אדם לא יוכל לטעון שהוא פיזיותרפיסט.

מידד גיסין: אני לא מדבר על האכיפה של החוק.

מידד גיסין: הוא לא יטען, אבל הוא ימשיך לעסוק בזה.

אריה אלדד: תגדיר לי מה זה מסאז'.

מידד גיסין: טיפול בגוף של האדם.

אריה אלדד: מי רשאי לעשות מסאז'?

מידד גיסין: מי שמוגדר בחוק כפיזיותרפיסט.

אריה אלדד: האם אימא רשאית לעשות לילד שלה?

מידד גיסין: כן.

אריה אלדד: האם אישה יכולה לעשות לבעלה?

מידד גיסין: כן.

אריה אלדד: בבית מלון, בחדר סאונה ובחדר כושר יש מסאז'סיט.

אריה אלדד: מותר לו לעשות?

מידד גיסין: צריכה להיות לו הכרה .

אריה אלדד: בתור מה?

אריה אלדד: זאת לא פעולה רפואית.

אריה אלדד: זה לא מקצוע בריאות.

מידד גיסין: אם זה לא מקצוע בריאות מותר לו לעשות.

אריה אלדד: נכון.

אריה אלדד: האם בהגדרת המקצוע פיזיותרפיה אתה תגדיר בין השאר עיסוי גופני למטרה מסוימת?

אריה אלדד: אתה מגיע פה למבוי סתום שבדברים שהם שגרתיים יבואו כל האנשים שרוצים לעסוק במסאז' ויגישו נגדך בג"ץ.

אריה אלדד: הם יגידו שאתה פוגע בחוק יסוד חופש העיסוק.

אריה אלדד: משרד הבריאות אמר לפרק את ההגדרה של עיסוק במקצוע משום שהמכלול מקיף יותר מידי הגדרות חופפות.

אחמד טיבי: נניח שיש מישהו שיש לו תואר מחו"ל אבל עדיין אין לו תעודת הכרה.

אחמד טיבי: מה דינו?

שימרית שקד-גיטלין: הוא לא יוכל להציג את עצמו כפיזיותרפיסט.

אריה אלדד: הוא לא יכול להציג את עצמו כפיזיותרפיסט.

אריה אלדד: כל הכוונה של החוק זה לבוא ולהגיד שתהיה מערכת של סינון במשרד הבריאות לגבי מישהו שהגיע מארץ אפריקנית והציג את עצמו בתור בעל מקצוע.

אריה אלדד: 3 (א) לא יעשה אדם פעולה שיוחדה בתוספת השנייה לבעל תעודת הכרה במקצוע מסוים או לבעלי תעודת הכרה במקצועות מסוימים, אלא אם הוא בעל תעודה הכרה באותו מקצוע (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחול על רופא על מי שקבע השר בתקנו; (בצ"ע – על אדם המשלים הכשרה מעשית במקצוע בריאות בהתאם להוראות לפי חוק זה).

אילנה מישר: יש לנו הערה לסעיף 2.

אילנה מישר: בגרסה הקודמת של הצעת החוק דובר על שם המקצוע.

אריה אלדד: אתם מבקשים לומר שלא ישתמש אדם בשם מקצוע הבריאות או בתואר מהתארים.

אריה אלדד: אנחנו עוד לא מקבלים החלטה.

אריה אלדד: 3(א) לא יעשה אדם פעולה שיוחדה בתוספת השנייה לבעל תעודת הכרה במקצוע מסוים או לבעלי תעודת הכרה במקצועות מסוימים, אלא אם הוא בעל תעודת הכרה באותו מקצוע.

אריה אלדד: (ב) הוראות סעיף קטן (א) לא יחולו על רופא או על מי שקבע השר בתקנות; (בצ"ע – על אדם המשלים הכשרה מעשית במקצוע בריאות בהתאם להוראות לפי חוק זה).

אריה אלדד: כדי לכסות את קטע הסטאז' אנחנו מוסיפים את הדבר הבא: "אדם שעוסק בהכשרה מעשית באחד מהמקצועות האלה תחת השגחה לא יחולו עליו הוראות סעיף 3(א)".

ראובן מיטרני: מי שמסיים מסלול לימודים בהצלחה מקבל תעודה.

ראובן מיטרני: מאותו רגע הוא מוסמך.

ראובן מיטרני: אין שום סטאז'.

ראובן מיטרני: אם הוא מסיים את לימודיו, הוא הוכשר כחוק ועמד בהצלחה בבחינות הנדרשות, האוניברסיטה נותנת לו הרשאה לעסוק במקצוע למחרת היום.

אריה אלדד: אוניברסיטה לא נותנת הרשאה לעסוק בכלום.

אריה אלדד: אני בוגר בית ספר לרפואה בתל-אביב.

אריה אלדד: קיבלתי תעודה מאוניברסיטת תל-אביב.

אריה אלדד: זה לא הקנה לי שום דבר עד שמשרד הבריאות לא הרשה לי לעסוק ברפואה.

ראובן מיטרני: אפשר לבוא ולומר שמשרד הבריאות יצטרך לאשר או לתת תוקף לתעודות.

אריה אלדד: אתה מציע חוק אחר.

אריה אלדד: זה לא החוק שלנו.

ראובן מיטרני: אין סטאז' בפיזיותרפיה.

אריה אלדד: במהלך לימודי הפיזיותרפיה באים הסטודנטים אל מיטת החולה ויחד עם פיזיותרפיסט מוסמך עושים מסאז'.

אריה אלדד: אם לא יהיה כתוב שאותו סטודנט יכול לגעת בחולה, אז הוא לא יוכל לעשות את זה.

ראובן מיטרני: זה חלק ממסלול הלימודים.

אריה אלדד: הבעיה שלי היא לא מסלול הלימודים, הבעיה שלי היא מי מוסמך לגעת בחולה.

ראובן מיטרני: כבודו למד רפואה, היה בבתי חולים ונגע בחולים.

ראובן מיטרני: האם הייתה לך הסמכה או הרשאה ממישהו?

אריה אלדד: איני יודע ואינני עוסק בזה.

ראובן מיטרני: כחלק מלימודיך היית צריך להתנסות בפעולות האלמנטריות.

אחמד טיבי: הכל תחת פיקוח.

אריה אלדד: אתה לא תוכל להעסיק סטודנט לפיזיותרפיה כפיזיותרפיסט.

ראובן מיטרני: אני לא רוצה.

אילנה מישר: אנחנו מציעים להסמיך את שר הבריאות להוסיף פעולות ייחודיות בתקנות, כדי שלא כל פעם כשמחריגים פעולה ייחודית למקצוע מסוים זה יחייב חקיקה ראשית.

הלית סליש: בהתייעצות עם הוועדה המייעצת.

אילנה מישר: מקובל.

אריה אלדד: האם את מציעה שבסעיף ייחוד פעולות יתווסף סעיף קטן (ג): "השר מוסמך להוסיף לרשימה זאת לאחר שהתייעץ עם הוועדה המייעצת"?

אילנה מישר: ובאישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

שימרית שקד-גיטלין: סעיף 3(ג) יאמר כך: "השר רשאי לשנות את התוספת באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות".

אריה אלדד: 4.

אריה אלדד: השר רשאי לקבוע איסור העסקה של מי שאינו בעל תעודת הכרה, במקצוע בריאות, בתפקידים או במקומות שקבע; לעניין העסקה בתחום ששר אחר אחראי עליו, יותקנו התקנות בהתייעצות עם אותו שר.

שימרית שקד-גיטלין: הכוונה היא שגם במוסדות שהם בתחום הרווחה, בתחום החינוך תינתן לשר סמכות והוא יהיה רשאי להתקין תקנות.

אריה אלדד: זה נכון לכל מוסד שהוא.

מידד גיסין: המילה "רשאי" מפריעה.

אריה אלדד: מה שאנחנו אומרים זה שאדם רשאי לפתוח קיוסק לפיזיותרפיה, כשבתוכו להעסיק אדם שאין לו שום תעודה ושום הסמכה שהיא.

אריה אלדד: להצעה הזאת אין שום התנגדות.

אריה אלדד: יהיה כתוב שם מכון לפיזיותרפיה, כשמי שיעבוד שם יהיה עובד ייצור ממפעל בקבוקים שפשט את הרגל.

שימרית שקד-גיטלין: אסור להגיד מכון לפיזיותרפיה משום שזה עומד באיסור ההטעיה.

1046: צריך שיהיה סעיף איסור כללי.

שימרית שקד-גיטלין: להעסיק את מי שהוא רוצה הוא יכול, בין אם יש לו תעודת הכרה ובין אם אין לא תעודת הכרה.

שימרית שקד-גיטלין: רוצה שר הבריאות להבטיח שבמעונות שיקומיים, שבמוסדות רווחה יועסקו אנשים שהם בעלי תעודות הכרה.

שימרית שקד-גיטלין: הוא לא יכול לעשות את זה ללא סמכות בחוק.

שימרית שקד-גיטלין: הדיון בסעיף 4 אומר שאסור לך להעסיק אדם במקצוע בריאות אלא אם הוא בעל תעודת הכרה.

אריה אלדד: אדם לא יוכל לפתוח קיוסק ולכתוב שזה קיוסק לפיזיותרפיה כי זאת הטעייה כמשמעותה בחוק הזה, אבל הוא יוכל לפתוח קיוסק בשם מכון בריאות.

אריה אלדד: אנחנו לא אוסרים שם על אדם לבצע פעולות כל עוד הוא לא מתחזה לפיזיותרפיסט, כל עוד הוא לא טוען שהוא בעל מקצוע.

אילנה מישר: אנחנו מציעים לשלב כאן את סעיף 64(ו) להצעת החוק הממשלתית.

אריה אלדד: למה רק במוסד רפואי?

אילנה מישר: זאת פשרה.

אילנה מישר: .

אריה אלדד: מה קורה במעונות לקשישים, ששם מדובר באוכלוסייה חלשה שאין לה דרך לבדוק אם האדם הוא בעל מקצוע?

אילנה מישר: אפשר להגיד את המילים "או מוסד אחר שקבע השר".

אריה אלדד: מה זה מוסיף לך על ההגדרה בסעיף 4 שאומרת שהשר רשאי לקבוע איסור העסקה של מי שאינו בעל תעודת הכרה?

אילנה מישר: אנחנו רוצים לעגן את זה בחוק, לא לחכות עד שיהיו תקנות.

אריה אלדד: אנחנו נשאיר את זה להמשך.

אריה אלדד: תציעו לנו את התקנה.

אריה אלדד: יכול להיות שאנחנו יכולים לעגן את רשימת המקומות והתפקידים.

אילנה מישר: אם ניקח במקרה הזה את כל 4 המקצועות, אז לתפישתנו לא צריך מוסדות בריאות.

אריה אלדד: יכול להיות שאפשר יהיה כשנגיע למרפאים באילוף נמרים לרשום בהגדרת המקצוע שהוראות סעיף זה לא חלות עליו.

אריה אלדד: אפשר יהיה להחריג את זה אז.

אריה אלדד: אני רוצה לקבל לסעיף 4 את רשימת המקומות, או את מה שאתם מתכוונים לכתוב בתקנות.

שימרית שקד-גיטלין: בכל התחומים.

אילנה מישר: אנחנו מדברים ב4 המקצועות.

שימרית שקד-גיטלין: כן, אבל לא רק במקומות שהם תחת אחריות משרד הבריאות, גם במקומות שהם תחת אחריות משרד הרווחה.

אריה אלדד: אנחנו מדברים על כך שבמעון יום, שהוא באחריות משרד הרווחה, לא יועסק פיזיותרפיסט אלא לפי הוראות החוק הזה.

אריה אלדד: יש הרבה טעם להוסיף את התוספת שהצעת ב64(ו), אבל אנחנו רוצים לדעת מה יש בחבילה הזאת.

1046: החשש הוא שגישת משרד הבריאות שמתייחסת למוסדות רפואיים לא תגיע לסקטור הפרטי.

1046: שם יש סכנה רבה.

1046: ניקח לדוגמה יבואנים של מכשירי שמיעה.

אריה אלדד: עסקנו בעניין הזה כשדנו בעניין של לא יעסוק אדם.

אריה אלדד: אמרנו שאנחנו לא אוסרים.

1046: אנחנו רוצים שיהיה איסור על העסקתו.

1046: אותו יבואן שרוצה למכור לך לא רוצה להעסיק קלינאי תקשורת.

1046: אנחנו צריכים להגן על המטופלים.

אריה אלדד: את התאמת מכשירי השמיעה הכנסנו לפעולות הייחודיות.

1046: עדיין לא.

1046: אתה על ידי זה גורם לבודק להיות עבריין, אתה לא גורם למעסיק.

1046: אני רוצה להגיע דרך המעסיק.

1046: הוא זה שרשום כעוסק מורשה, הוא זה שרשום במשרדי ממשלה.

אריה אלדד: העניין הזה יכול להיפתר על ידי תוספת של המשפט: "ולא יעסיק אדם בשום תחום המנוי בפעולות הייחודיות של מקצועות אחרים".

אריה אלדד: ההפניה או ההגדרה תהיה דרך הפעולות הייחודיות, לא הגדרה כוללת של לא יעסיק אדם.

הלית סליש: אפשר לעשות את הסעיף הפשוט.

הלית סליש: הסעיף הפשוט צריך להיות הפוך.

הלית סליש: זה מכוון לכך שיש לי תקנים מסוימים במקומות מסוימים, כשיותר זול לי במקום להעסיק את המרפא בעיסוק לקחת מישהו שהוא מרפא בעלי נענע.

הלית סליש: הוא לא יקרא לעצמו מרפא בעיסוק, אבל אני אוכל להעסיק אותו.

הלית סליש: את זה אני רוצה למנוע.

הלית סליש: צריך לבוא ולקבוע שלא יעסיק אדם במקצוע בריאות אלא מישהו שהוא בעל תעודת הכרה במעמד.

אריה אלדד: אנחנו רוצים את טיוטת התקנות לסעיף הזה כדי לראות מה אנחנו גודרים בסעיף 64(ו).

נאוה רצון: הרעיון כאן הוא להגן על אוכלוסייה שמקבלת טיפול לא ראוי.

נאוה רצון: משרד החינוך מעסיק הרבה פעמים אנשים שהם לא אנשי מקצוע.

אריה אלדד: נדמה לי שלעניין העסקה בתחום ששר אחר אחראי עליו יותקנו התקנות בהתייעצות עם אותו שר.

אריה אלדד: זה בא להגן על הנישה הזאת.

נאוה רצון: למה שהחוק לא יגן על המטופלים?

אריה אלדד: אני רוצה לראות את טיוטת התקנות.

אריה אלדד: 5.

אריה אלדד: אדם כשיר לקבל תעודת הכרה במקצוע בריאות, אם נתקיימו בו תנאים אלה: (א) הוא בגיר; (ב) הוא אזרח או תושב ישראל/ בעל רשיון לישיבת קבע בישראל;

פרידה קורנברוט: מה אם הוא תושב זמני?

אריה אלדד: השאלה היא אם אנחנו רוצים שיביאו לארץ אלף פיזיותרפיסטים מתאילנד שיציפו את השוק, שיפגעו בבעלי המקצוע בארץ.

סופה לנדבר: מה אם מדובר ממדינות חבר העמים?

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים שיביאו אלף פיזיותרפיסטים מאוקראינה שיציפו את השוק.

אריה אלדד: השאלה אם אנחנו רוצים לתת הכרה לפועלים זרים.

פרידה קורנברוט: מה אם אני תושבת זמנית ששוקלת להשתקע פה באופן קבוע?

אריה אלדד: אנחנו מגבילים רופאים שהם תושבים זמניים.

אריה אלדד: אדם מקבל אישור לעסוק ברפואה אם הוא אזרח או תושב ישראל.

אריה אלדד: אני מבקש לקבל את ההתייחסות של משרד הפנים לסעיף הזה.

יוספה דנצינגר: מה קורה אם בא פיזיותרפיסט שהוא לא תושב הארץ על מנת להעביר קורס?

שימרית שקד-גיטלין: לא צריך לתת תעודת הכרה בשביל לתת הרצאה.

אריה אלדד: איפה אנחנו מעגנים את עניין ההיתר הזמני?

אריה אלדד: מה הצעת משרד הבריאות להיתר זמני?

אמיר שנון: בחקיקה אחרת זה לא נקרא היתר זמני, זה נקרא היתר מוגבל.

אריה אלדד: איפה נשתול את ההיתר המוגבל?

אריה אלדד: אני מציע שבסעיף 5 נכתוב כך: "..

אריה אלדד: או קיבל היתר מוגבל מהמנהל".

חגי קדם: אני חושב שזה לא שייך לתעודת הכרה.

חגי קדם: סעיף נפרד צריך לדבר על ההיתר של מי שאיננו בעל תעודת הכרה בישראל ויכול לעסוק זמנית במקצוע.

שימרית שקד-גיטלין: לכולם מותר לעסוק.

חגי קדם: זאת לא תעודת הכרה, זה משהו אחר.

1046: זה צריך להיות בסעיף ייחוד הפעולות.

שימרית שקד-גיטלין: אני מבקשת להביא לדיון הבא סעיף היתר מוגבל.

אריה אלדד: סעיף היתר מוגבל לישיבה הבאה.

שימרית שקד-גיטלין: האם אנחנו רוצים לתת לו היתר לבצע פעולות ייחודיות, או היתר רק לקרוא לעצמו בשם פיזיותרפיסט?

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים שהוא יפתח קיוסק.

אריה אלדד: אני לא רוצה שיבוא עובד זר ויתחיל לעסוק במקצוע אלא אם אנחנו רוצים להתיר לו לעסוק במקצוע באופן קבוע.

אריה אלדד: אם אנחנו רוצים להתיר לו לעסוק במקצוע באופן קבוע, אז שיהיה לו אישור קבוע לעסוק במקצוע.

אחמד טיבי: בינתיים אין לו ישיבת קבע.

אריה אלדד: יהיה לו היתר מוגבל.

אריה אלדד: אנחנו צריכים סעיף מיוחד, לא לחבר את זה לסעיף 3 או לסעיף 5.

אריה אלדד: 5(ג) הוא עומד בתנאי הכשירות הקבועים לגביו בתוספת הראשונה לעניין השכלה, הכשרה מעשית ועמידה בבחינות;

אילנה מישר: אנחנו מבקשים שבסעיף הזה ייקבע שתהיה חובת בחינה וחובת הכשרה מעשית.

שימרית שקד-גיטלין: האם אנשים שקיבלו תעודת הכרה בריפוי בעיסוק נדרשו לעבור בחינות?

אמיר שנון: בחלק מהמקצועות עדיין לא היה.

אמיר שנון: פיזיותרפיה היה, דיאטנים היה, מרפאים בעיסוק לא היה.

אריה אלדד: מה ההיגיון?

אמיר שנון: המטרה שלנו הייתה שיהיו בחינות מקצועיות בכל המקצועות.

אמיר שנון: מה שקרה בפועל זה שבחלק היה ובחלק עדיין לא.

אריה אלדד: לא מטעמים אידיאולוגיים?

אמיר שנון: מטעמים פרקטיים.

הלית סילש: כל מה שהתוספת הראשונה אומרת לגבי המקצועות זה שהוא בעל תואר ראשון בריפוי בעיסוק.

הלית סילש: אין התייחסות לעניין של ההכשרה המעשית.

שימרית שקד-גיטלין: קיבלנו ממשרד הבריאות את הדרישות האלו.

1046: המחוקק צריך להחליט.

אחמד טיבי: לגבי קלינאי תקשורת יש החמרה.

שימרית שקד-גיטלין: לגבי ריפוי בעיסוק ולגבי קלינאי תקשורת לא היו בחינות.

סופה לנדבר: במשרד הבריאות היו נותנים רשיון על סמך זה שהייתה הכרה ממדינת ישראל.

פרידה קורנברוט: משרד החינוך לא נתן תעודות הכרה.

סופה לנדבר: אני עברתי מבחנים במשרד החינוך.

פרידה קורנברוט: לא בשביל להיות קלינאית תקשורת.

סופה לנדבר: הוא בחן אותי על מנת להכיר ברשיון שלי.

סופה לנדבר: אני לא מסכימה עם ההחמרה הזאת.

אחמד טיבי: אני מתנגד לכל החמרה במצב הקיים.

סופה לנדבר: מה שמקבלים במדינות מסוימות זה פי כמה מאשר במדינת ישראל.

אריה אלדד: אדם שהוא בוגר רפואה מברית המועצות צריך לעבור בחינה כדי לקבל רשיון בארץ?

אמיר שנון: בכל המקצועות שמוסדרים בחוק, אם זה רופאים, רופאי שיניים, רוקחים.

אמיר שנון: כולם עוברים בחינות.

אחמד טיבי: מה לגבי פיזיותרפיסטים שלומדים בחו"ל?

אמיר שנון: גם.

אחמד טיבי: למה לא קלינאי תקשורת?

אריה אלדד: הם לא הספיקו להכין את הבחינות.

אריה אלדד: הכוונה היא שאנשים שמוסמכים לטפל בחולים יעברו איזו שהיא מסננת.

סופה לנדבר: בן אדם שלמד תואר שני צריך לעבור כאן בחינות?

אריה אלדד: אוניברסיטה לא אומרת שהאדם עבר הכשרה מעשית.

אריה אלדד: יש קורסים תיאורטיים בפיזיולוגיה, בפיזיותרפיה.

אריה אלדד: השאלה אם אנחנו רוצים לאפשר לאנשים שאין להם את ההכשרה המתאימה לטפל בחולים.

אריה אלדד: אנחנו מטעים את החולים אם הם באים למישהו שלא עבר הכשרה.

אריה אלדד: זה יכול להיות מישהו שהוא בוגר בית ספר בתל-אביב, בניו-יורק, בלנינגרד.

אריה אלדד: אנחנו לא רוצים שמי שלא עבר בחינה שמעידה שאכן הוא עומד בתנאים האלה יבוא לטפל בחולים.

אריה אלדד: זה ההיגיון שהיה כל השנים.

פרידה קורנברוט: המבחן הוא מבחן מינימאלי.

נאוה רצון: אי אפשר להנציח את הקיים.

נאוה רצון: יש בעיות עכשוויות חדשות.

נאוה רצון: יש מכללות שקמות.

נאוה רצון: אני יודעת שהן מנסות לבנות תוכנית שלא עונה על הסטנדרטים.

נאוה רצון: בחינה אחידה של משרד הבריאות תיתן מענה.

הלית סילש: כיום, בייחוד בפיזיותרפיה ובריפוי בעיסוק, הנושא של הלימוד האקדמי וההכשרה שזורים אחד בשני.

הלית סילש: יש הרבה מאוד מוסדות בחו"ל שיש בהם רק את הלימודים התיאורטיים, אין בהם שום הכשרה קלינית.

שימרית שקד-גיטלין: בסעיף 6(ג) כתוב שהוא רשאי לדרוש מהאדם להשלים את לימודיו או להשלים הכשרה מעשית.

הלית סילש: התוספת צריכה לבוא ולקבוע לגבי כל מקצוע את אותם תנאים מינימאליים.

אריה אלדד: אני מבין, חבר הכנסת טיבי, שאתה לא רוצה להחמיר, אבל המצב הקיים הוא צילום של מצב אקראי.

אריה אלדד: העיקרון המנחה הוא שאנשים צריכים לעבור לימודים, הכשרה ובחינה.

אריה אלדד: זה נכון לכל מקצועות הבריאות.

אריה אלדד: אם נקבע את זה רק לפיזיותרפיה ולא לקלינאי תקשורת הפיזיותרפיסטים יימחו על כך.

אריה אלדד: העיקרון חייב להיות משותף.

שימרית שקד-גיטלין: לעניין האנשים שעוסקים כבר במקצוע אנחנו נקבע הוראות מעבר.

אחמד טיבי: ניקח למשל מישהו שלמד קלינאי תקשורת בחו"ל ומשרד החינוך בדק את התואר והכיר בתוכנית הלמודים באותו מוסד.

אחמד טיבי: למה הוא צריך לעבור פעם נוספת בחינה?

אמיר שנון: משרד החינוך בודק תארים, הוא לא בודק את המהות.

אמיר שנון: הוא בודק אם התואר נלמד במוסד מוכר בחו"ל.

אמיר שנון: גם האישורים שהוא נותן הם כאלה.

אמיר שנון: הוא כותב שזה רק לצורך שכר, לא לצרכים מקצועיים.

אמיר שנון: משרד הבריאות בודק מבחינה מקצועית.

אמיר שנון: יש תוכניות בחו"ל שמוכרות בארץ, יש שלא.

אמיר שנון: הרבה פעמים תוכניות הלימודים אינן תואמות את מה שנלמד בארץ.

אמיר שנון: אחת הדרכים לקבוע איזו שהוא מדד בסיסי של ידע זה בחינת רישוי ממשלתית.

נעמי טרוסטלר: דבר כזה קיים במשרד הבריאות.

נעמי טרוסטלר: ישנה ועדה לרישוי דיאטניות, בדיוק כפי שפרופ' שנון תיאר.

נעמי טרוסטלר: היינו משווים תכני לימוד וניסיון מקצועי.

נעמי טרוסטלר: היינו לפעמים דורשים השלמות אקדמיות והשתלמות מקצועית.

נעמי טרוסטלר: היינו דורשים גם בחינה במשרד הבריאות.

נעמי טרוסטלר: אין פה שום דבר חדש, פרט לעובדה שזה יהיה כתוב בחוק.

אריה אלדד: (ד) הוא אינו חולה במחלה מסכנת (ה) הוא לא הורשע, בישראל או מחוץ לישראל, בעבירה פלילי או בעבירת משמעת, שמפאת מהותה, חומרתה או נסיבותיה אין הוא ראוי לקבל תעודת הכרה (בצ"ע ולא הוגשו כנגדו כתאם אישו או קובלנה בשל עבירה כאמור שטרם ניתן בהם פסק דין סופי;)

ראובן מיטרני: זה לא אנושי.

ראובן מיטרני: האם מי שהיה בבית סוהר ושילם את חובו לחברה לא יכול לעסוק יותר במקצוע?

אריה אלדד: אנחנו מדברים על עבירה פלילית שמפאת מהותה, חומרתה ונסיבותיה.

אריה אלדד: אני לא בטוח שאני רוצה שמי שנאשם באונס ושילם את חובו לחברה יהיה פיזיותרפיסט.

ראובן מיטרני: אתה אומר לו שהוא נידון לכישלון כלכלי מוחלט.

אריה אלדד: אני אומר לו שיעסוק במקצוע אחר.

ראובן מיטרני: אני לא מייצג את בתי הסוהר, אבל אם זה נכון בנושאים שלנו זה גם נכון בכל תחומי החיים.

אריה אלדד: (ו) הוא בעל ידע בשפה העברית.

סופה לנדבר: האם הוא צריך לעשות מבחנים בעברית?

אריה אלדד: הוא צריך לדעת עברית.

סופה לנדבר: ואם הוא עולה חדש?

אריה אלדד: אם הוא עולה חדש ולא יודע עברית הוא לא יכול להיות גם רופא.

סופה לנדבר: אני רוצה להבין מה זה ידע.

אריה אלדד: לא כתוב 5 יחידות ספרות עברית בתיכון.

אריה אלדד: מדובר על ידע בשפה העברית.

סופה לנדבר: צריך להוסיף את המילה "בסיסי".

אריה אלדד: מקובל עלי.

אחמד טיבי: הוא בעל ידע בסיסי בשפה המוכרת כשפה רשמית במדינת ישראל.

אריה אלדד: אני מתנגד.

אחמד טיבי: למה?

אחמד טיבי: מה זאת הצביעות הזאת?

אחמד טיבי: כל הנשים אצלנו שמתחתנות ומקבלות תעודות זהות לא יודעות עברית, הן יודעות ערבית מצוין.

אריה אלדד: הן יקבלו היתר מוגבל לטפל באוכלוסייה הערבית בלבד.

אחמד טיבי: למה היתר מוגבל אם השפה מוכרת כרשמית?

אחמד טיבי: הבחינות על פי חוק יכולות להיות בשפה הערבית.

אריה אלדד: מה קורה לגבי רופא?

אריה אלדד: אתה דורש ממנו ידע בסיסי בשפה העברית?

אחמד טיבי: אני טוען שהסעיף הזה מכשיל, מפלה ונוגד את החוק הקיים במדינת ישראל.

אחמד טיבי: אתה יכול להגיד לי לבטל את החוק שאומר שערבית היא שפה רשמית.

אחמד טיבי: זאת בעיה יום יומית של אנשים שלא יודעים עברית.

אריה אלדד: הבעיה היא ש80% מתושבי ישראל הם דוברי עברית, לא דוברי שפה אחרת.

אריה אלדד: זה אמצעי התקשורת היחיד.

אריה אלדד: אם אני מביא לארץ בעל מקצוע בריאות שלא מסוגל לתקשר עם 80% מהאוכלוסייה אני עלול לגרום נזק בריאותי לאותם אנשים שבהם הוא מטפל.

אחמד טיבי: בעל רשיון כזה לא יועסק בבית חולים מאיר אם הוא לא יודע עברית, אבל הוא יועסק בג'ת.

אריה אלדד: הוא יגיש בג"ץ.

אריה אלדד: כשאדם רוצה לקבל אישור לעסוק ברפואה בארצות הברית הוא צריך לעבור בחינה באנגלית.

אריה אלדד: חלק מהבחינה היא ששמים לו טייפ ומשמיעים לו שיחה באנגלית מדוברת.

אריה אלדד: אם הוא לא מבין הוא לא יקבל רשיון.

אחמד טיבי: ערבית היא לא שפה רשמית בארצות הברית.

אחמד טיבי: פה החוק אומר שיש שתי שפות רשמיות.

אחמד טיבי: אני אומר שזה מקל גם על דוברי ערבית וגם על העולים החדשים.

אריה אלדד: מה שאומר חבר הכנסת טיבי זה שהוא יעסוק בכפר ג'ת רק בילדים שמדברים ערבית.

אחמד טיבי: הוא לא יפנה לתל השומר אם הוא לא יודע עברית.

אריה אלדד: שמשרד הבריאות יוציא לו היתר מוגבל.

אריה אלדד: החוק צריך להחליט אם הוא מאשר לו או לא מאשר לו.

אריה אלדד: אין היתר לטפל בערבים.

אריה אלדד: אם אתה רוצה שיהיה כתוב שהוא לא צריך לדבר עברית, אז שבהיתר המוגבל יהיה כתוב שמי שאינו מדבר עברית רשאי לטפל רק במי שאינו דובר עברית, או רק במי שמדבר ערבית.

גור גולני: אני מצטרף לבקשה של חבר הכנסת טיבי.

גור גולני: אנחנו צריכים לדאוג ללקוח שמטופל.

גור גולני: הבעיה היא לא הבעיה של הלקוח בנושא הזה, אלא של משרד הבריאות לתת תעודת הכרה בשפה נוספת.

גור גולני: במגזרים מסוימים אין מספיק בעלי מקצוע.

גור גולני: אני מצטרף לכך שהלקוח והמעסיק יבחרו אצל מי הם יקבלו את הטיפול.

גור גולני: אני לא רואה בעיה בכך שמי שלא יודע עברית ייכנס לבית חולים מאיר.

גור גולני: אנחנו זקוקים לבעלי מקצוע במגזר הערבי.

אריה אלדד: הוא יוכל בשיטה הזאת להיות פיזיותרפיסט במעון לילדים.

גור גולני: לא יעסיקו אותו שם.

אריה אלדד: למה שלא יקבלו אותו?

אחמד טיבי: אף אחד לא יקבל אותו.

אחמד טיבי: יש ועדות קבלה בבתי חולים.

אריה אלדד: נניח שהוא דיאטן שבא מארגנטינה.

אריה אלדד: הוא מוכן לעבוד בשכר רעב.

אריה אלדד: הוא הולך לעבוד במעון לקשישים כשהוא לא מסוגל לשאול את הקשישים ממה הם סובלים.

אחמד טיבי: מדובר בחברה הערבית.

אריה אלדד: הסעיף הזה היה בטיוטת משרד הבריאות.

אחמד טיבי: המקצועות האלה לא היו קיימים בעבר.

אחמד טיבי: יש עכשיו יותר ויותר הצטרפות למקצועות האלה.

אחמד טיבי: רובם לומדים בירדן.

אחמד טיבי: הסטודנטים האלה לא יודעים טוב עברית, או שהם מתחתנים עם נשים מחו"ל שהן פיזיותרפיסטיות או קלינאיות תקשורת.

אחמד טיבי: לסגור את הדרך בפני האנשים האלה, או בפני עולים חדשים בגלל שאנחנו לא מכירים.

אחמד טיבי: .

אריה אלדד: מה ימנע מהם להיות קלינאי תקשורת במקום אחר?

אחמד טיבי: ההיגיון של בעל מקום העבודה אומר לו שאוכלוסיית החולים היא כזאת.

אחמד טיבי: .

אריה אלדד: הוא יבוא ויתבע אותו על אפליה.

אריה אלדד: החוק מתיר לו.

אחמד טיבי: זאת לא אפליה.

אחמד טיבי: קלינאי תקשורת שהוא לא דובר עברית לא יתקבל לעבוד במכון בנהריה כש90% הם יהודים דוברי עברית.

אחמד טיבי: זה כמו שרופא משפחה לא יכול להתקבל למחלקה כירורגית.

אריה אלדד: הוא לא יכול לקבל היתר עבודה בישראל וגם לא יכול לקבל רשיון לעסוק ברפואה אם הוא לא יודע עברית.

אחמד טיבי: החוק הקיים מדבר על שפה רשמית.

אריה אלדד: החוק הקיים בא להגן על החולים.

אחמד טיבי: אין אף קלינאי תקשורת ערבי שלא יודע עברית ושיועסק בתל-השומר.

אחמד טיבי: איך אני יכול להגיד שיש אפליה כאשר לא מקבלים ערבי שלא יודע לתקשר?

אחמד טיבי: מה, אתה תחסום אותו מלעבוד ביישוב שלו?

אריה אלדד: האם משרד הבריאות יציע היתר מוגבל לעסוק למי שאינו יודע עברית?

אריה אלדד: זה יהיה היתר מוגבל לא רק בזמן אלא גם לאוכלוסייה.

אריה אלדד: אני לא אקבל מצב שבו רופא במדינת ישראל מקבל אישור לעסוק ברפואה אם הוא לא יודע עברית.

אריה אלדד: אני לא אקבל מצב שלרופא יהיה אישור לעבוד רק בטייבה.

אריה אלדד: אני לא אקבל מצב שאומרים לי שרופא יטפל רק בערבים.

אחמד טיבי: לא יהיה כתוב שהוא יעבוד רק במגזר הערבי.

אחמד טיבי: אם האיש הזה ירצה לעסוק במקומות אחרים הוא יצטרך לעבור קורס.

אחמד טיבי: את זה הוא יעשה רק אחרי שהוא יוכר.

אחמד טיבי: לא חוסמים אותו בתחילת העבודה.

חגי קדם: הרשומה הרפואית מנוהלת בעברית.

מידד גיסין: חלק גדול באנגלית.

מידד גיסין: החולים שלא מדברים עברית לא יודעים מהחיים שלהם בנושא של זכויות חולים.

אריה אלדד: הוא לא מדבר על החולים, הוא מדבר על תקשורת בין מטפלים.

אחמד טיבי: כל רופא במדינת ישראל יכול לכתוב אבחנות ומכתבי שחרור באנגלית.

אחמד טיבי: עולים חדשים כותבים בעברית?

אריה אלדד: כן.

אחמד טיבי: חלקם כותבים בעברית.

אריה אלדד: היו לי רופאים במחלקה שהיו עולים חדשים שהיה להם היתר זמני לעסוק ברפואה בארץ.

אריה אלדד: הם לא כתבו מכתבי שחרור עד שהם לא ידעו עברית.

אחמד טיבי: אל תקבל רופאים שלא יודעים לעשות את הפעולה הזאת.

אריה אלדד: שתי ההצעות יעלו למליאת הוועדה להצבעה.