ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 215, 2007-03-06 14:00

רונית תירוש: שלום, אני פותחת את ישיבת הוועדה.

רונית תירוש: ברשותכם אני אאפשר לחה"כ נוקד להשמיע את דבריה.

אורית נוקד: הסיבה שיזמתי את הדיון הזה, היא שהתעוררה אצלי תחושה שמתנהל משחק כוחות בין חברות הסלולר ובין משרד התקשורת, שהוא הרגולטור.

אורית נוקד: נדמה שכל פעם שמשרד התקשורת יוצא ביוזמה להורדת תעריפי הסלולר, מיד באות החברות ועוקפות אותו בהעלאת תעריפים כוללת.

אורית נוקד: בשנתיים האחרונות נעשו כמה צעדים על ידי משרד התקשורת, שמטרתם היתה שיפור השירות לאזרח, הורדת תעריפים והגברת התחרותיות.

אורית נוקד: בין היוזמות השונות הייתי מזכירה את הורדת דמי הקישוריות, הקמת מודיעין טלפוני, הודעה קולית מקדימה לפני העברה לתא הקולי וניידות מספרים.

אורית נוקד: ראיתי כי אחרי כל צעד כזה החברות הסלולריות העלו את המחירים, על מנת לפצות את עצמן על אובדן ההכנסות.

אורית נוקד: היו כאלה שאמרו שמדובר פה בתיאום מחירים.

אורית נוקד: אני לא מאמינה שיש פה תיאום, כי ברור לי שכאשר ההכנסות של החברות נפגעות הן תרצנה לפצות את עצמן.

אורית נוקד: לכן, העיתוי של זה יהיה דומה.

אורית נוקד: העלאת המחירים התחילה בחברה אחת, ומיד המשיכה לחברות אחרות.

אורית נוקד: ישנה התמרמרות בקרב הציבור, תחושה קשה של אוזלת יד של הרגולטור בנוגע לפיקוח.

אורית נוקד: נראה כאילו כל המאמצים של משרד התקשורת יורדים לטמיון.

אורית נוקד: אנחנו נחשפים כל הזמן לידיעות על עוולות, לכאורה, שנגרמות לצרכנים על ידי חברות הסלולר, כמו חיוב בחיוג לחו"ל בפעימות של דקה במקום בפעימות של שניות.

אורית נוקד: החשבונות לא מספיק ברורים וקריאים.

אורית נוקד: אתם זוכרים בוודאי את אותה הצעת חוק שהגשתי, שמטילה את החובה על החברות ליידע את הצרכנים על מועד תום תקופת ההתקשרות, ולקבל את ההסכמה המלאה של הצרכנים לכך.

אורית נוקד: כך הדבר ימנע העלאת מחירים שלא בידיעת הצרכן, וצרכנים שירצו להתקשר עם גוף אחר יוכלו לעשות את זה מתוך ידיעה.

אורית נוקד: אני החלטתי שאני מעלה את כל הנושאים האלה היום בוועדה, ואני רוצה לשמוע את העמדות של כל הגורמים השונים בעניין, על מנת שבסוף הישיבה נוכל לצאת עם החלטה או המלצה.

אורית נוקד: זה היה הבסיס לדיון.

רונית תירוש: אני מבקשת לשמוע את משרד התקשורת, שמפקח על נושא הסלולר, כולל הנושא של העלויות.

גלעד ארדן: אולי כדאי שחברי הכנסת יתייחסו לפני משרד התקשורת, ואז משרד התקשורת יגיד מה הוא עושה.

גלעד ארדן: אולי לחברות הסלולר יש רצון טוב, אבל מי שחייב לעסוק בנושא זה בהיבט הצרכני זה משרד התקשורת.

רונית תירוש: אני אשמח לשמוע את דעתך.

גלעד ארדן: אני רוצה לברך את מציעת הדיון, חברת הכנסת נוקד, שפעם אחר פעם מביאה נושאים צרכניים ומקדמת אותם.

גלעד ארדן: יישר כוחך על המסירות לנושא הזה.

גלעד ארדן: לפני הכל אני רוצה גילוי נאות.

גלעד ארדן: אני עבדתי בחברת פרטנר מספר שנים, בתחום של ייצוג בנושא של אנטנות סלולריות.

גלעד ארדן: אני חושב, שחברות הסלולר עשו מהפכה במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אלה חברות שנותנות שירות טוב, חברות מקצועיות, שהכניסו סטנדרטים שלא היו קיימים במדינת ישראל.

גלעד ארדן: הן מעסיקות גם הרבה צעירים, ולכן יש להן חשיבות גדולה מאוד לכלכלת ישראל.

גלעד ארדן: עד כאן דברי הסנגוריה.

גלעד ארדן: עכשיו אני רוצה לדבר בקצרה על ההיבטים הצרכניים.

גלעד ארדן: בתקופת האחרונה אנחנו שומעים, שמשרד התקשורת מוריד את העלות הקישורית ובתגובה חברות הסלולר מפצות את עצמן, כאילו זה משהו שנלקח מהן ולא מחיר שהיה גבוה ולא בהתאם למה שהוא עולה להן.

גלעד ארדן: אנחנו צריכים להוריד את הביטוי הזה מסדר היום.

גלעד ארדן: לצערי, השוק הסלולרי מתחיל להזכיר לי את השוק הבנקאי במדינת ישראל.

גלעד ארדן: זה שוק שיש בו 2-3 חברות גדולות ששולטות בשוק ויכולות לעשות כמעט כל מה שהן רוצות.

גלעד ארדן: לדוגמא, להוזיל מאוד את המחירים למגזר העסקי ולסבסד אותו על ידי העלאת תעריפים משמעותית למשקי הבית, שלהם הרבה יותר קשה להתמקח ולקבל את המחיר שמקבלים גופים מאוגדים גדולים.

גלעד ארדן: אני יודע, שהמחיר במדינת ישראל של שיחה בטלפון סלולרי הוא לא מן הגבוהות בעולם.

גלעד ארדן: אני אפילו ארחיק לכת, ואומר שהוא ממוצע מינוס.

גלעד ארדן: כאשר החברות יגידו לנו שהמחיר הוא מאוד נמוך, אני אבקש מהן לומר האם הדבר הזה נעשה בהשוואה לרמת החיים במדינת ישראל ולרמת השכר במדינת ישראל.

גלעד ארדן: אז נוכל לקבל נתון השוואתי אמיתי.

גלעד ארדן: אנו מתגאים בכך שמדינת ישראל היא מקום שישי בעולם במספר המשתמשים ורמת החדירה.

קריאה: זו נקודת חולשה.

גלעד ארדן: אני מדבר על ההצלחה של החברות.

גלעד ארדן: זה היה צריך לאפשר מחיר מאוד זול פר דקה, לטובת הלקוחות.

גלעד ארדן: אני רוצה להעלות עכשיו טענות לכאורה שיש לי כלפי החברות הסלולריות, ולשמוע ממשרד התקשורת מה הוא מתכוון לעשות בנושא הזה.

גלעד ארדן: יש מספר חברות – על אחת אני יודע בוודאות - שמפרסמות מבצעים, ורק כאשר הלקוח מגיע ומבקש לקנות את המכשיר הוא מגלה שהוא מחויב במחיר של חבילת דור שלישי, ובלעדי החבילה הזאת הוא לא יקבל את המחיר שהוצג בפרסום.

גלעד ארדן: אני חושב, שיש בזה הטעיה.

גלעד ארדן: נקודה נוספת, העניין של החישוב לפי 12 שניות.

גלעד ארדן: האם אתם מתכוונים לשנות את תנאי הרשיון בעניין הזה?

גלעד ארדן: שאלה שלישית שלי היא לגבי תוכניות התשלום.

גלעד ארדן: אם סטנלי פישר אמר לגבי הבנקים שהוא לא מבין את חשבון הבנק שלו, בעניין הזה אין ספק שהוא לא יוכל לדעת באמת כמה משלמים בסופו של דבר בגין כל דקת שיחה.

גלעד ארדן: השאלה היא, האם לא כדאי לחשוב לחייב את החברות הסלולריות לפרט בחשבון החודשי כמה דקות צרך הצרכן בחודש ולומר: החודש הזה צרכת 1,000 דקות, שילמת 400 שקלים, המחיר הממוצע לדקה היה 0.25 אגורות.

גלעד ארדן: כמו שחברת החשמל מראה גרף של שישה חודשים אחורה, כך גם להראות כמה עלה לו כל חודש.

גלעד ארדן: כך אדם יוכל לראות כמה הוא משלם פר דקה על פי הצריכה שלו, ולחשוב האם ההצעה של החברה השנייה היא אטרקטיבית יותר.

גלעד ארדן: אני קראתי כי המעבר בין חברה לחברה בישראל, הוא בין הנמוכים בעולם, 1.3%.

גלעד ארדן: זה אפילו יותר נמוך מהבנקאות, ששם הצלחנו להעלות את זה ל-6%-7%.

גלעד ארדן: נקודה אחרונה, זה העניין של הכנסת המפעילים הוירטואליים.

גלעד ארדן: לפי מה שהוצג לנו, הכנסה של מפעילים וירטואליים, כפי שקרה במקומות אחרים בעולם - שזו אפשרות לרכוש חבילה גדולה ומשמעותית של דקות ולמכור אותה - יכולה להוזיל באופן משמעותי את עלות הדקה לצרכנים.

גלעד ארדן: בסופו של דבר זה נכון שחברות משקיעות הרבה בפיתוחים טכנולוגים ובדור השלישי, אבל בסופו של יום משקי הבית הם לא אלו שצריכים לממן את ההחדרה של הדור השלישי.

גלעד ארדן: לא הם שצריכים לשאת במימון היומיומי של העלויות האלה.

גלעד ארדן: אולי כדי לאזן את זה ולאפשר מחיר פר דקה זול יותר, כדאי לשקול את הדברים הללו.

עמוס שפירא: גברתי היו"ר, אולי קודם כל יתנו לנו להציג את הנתונים.

עמוס שפירא: תנו לנו לומר, האם בכלל הנתונים שמחירי השיחות עולים הם נכונים.

רונית תירוש: אני רוצה שתשמעו את הטענות קודם, כדי שיהיה לכם יותר קל למקד במצגת את התשובות לשאלות.

יצחק זיו: בבדיקה שאני ערכתי לגבי עלות דקת שיחה, מצאתי שאנחנו נמצאים במקום נמוך ביחס למדינות העולם, וביחס לאירופה בפרט.

יצחק זיו: אני חושב, שבמקום להעלות את המחיר צריך להתייחס לחברות שלהן כל מיני דילים על חשבון משקי הבית.

יצחק זיו: ייתכן שצריך להוריד קצת מההטבות שנותנים לחברות.

יצחק זיו: התוצאה של כל הדילים האלה, הי שמי שמשלם את המחיר אלה משקי הבית.

יצחק זיו: אני מבקש לתת את הדעת ולומר, איך אפשר להעלות את המחיר לחברות.

יצחק זיו: הן ישלמו את זה בכל מקרה, אבל משקי הבית יצאו המרוויחים.

אורית נוקד: היום טלפון סלולארי נמצא כמעט בידי כל אזרח.

אורית נוקד: מדובר פה במוצר בסיסי.

אורית נוקד: אני שואלת את החברות ואת משרד התקשורת, האם יש אפשרות להגדיר את שירותי הטלפוניה כשירות בסיסי, לשים את הדגש על מחיר סביר ונמוך, ולהעלות את המחירים דווקא על שירותי תוכן, שירותי דור שלישי.

אורית נוקד: יחליט האזרח.

אורית נוקד: אם האזרח יירצה דור שלישי, הוא ישלם יותר.

אורית נוקד: אם הוא רוצה טלפון רגיל עם שירות בסיסי, הוא ישלם רק את מחיר השיחה.

רונית תירוש: זה רעיון.

אבישי ברוורמן: חברות הסלולר צריכות לענות על השאלות שנשאלו כאן.

אבישי ברוורמן: זה טבעי שכל חברה תנסה להגדיל את הרווחים שלה למקסימום.

אבישי ברוורמן: השאלה היא, מה האינטרס של התחרותיות מבחינת הצרכן.

אבישי ברוורמן: אין ספק, שפתיחת שוק הסלולר היתה דוגמא להצלחה לתחרותיות בשוק התקשורת.

אבישי ברוורמן: השאלות שהציגו חבריי, הן בנושא של יצירת עודף צרכן.

אבישי ברוורמן: יש חוסר השקיפות.

אבישי ברוורמן: אנשים צריכים להבין בצורה פשוטה את הדברים.

אבישי ברוורמן: דבר ראשון, צריך לדרוש שקיפות בדוחות.

אבישי ברוורמן: זה ישפר את המידע, וכך גם אנשים יוכלו יותר לבקר את הנושא.

אבישי ברוורמן: אין ספק, שהצרכנים מסבסדים את המגזר העסקי.

אבישי ברוורמן: השוק הזה הוא שוק שהצליח בצורה בלתי רגילה.

אבישי ברוורמן: לאחרונה ביקרתי ביפן, ושם במסעדות וברכבות אסור להשתמש בפלאפונים.

אבישי ברוורמן: אחת הבעיות בחברה האנושית, היא שאנשים הפסיקו להקשיב.

אבישי ברוורמן: גם בזמן שהם במסעדות הם מדברים עם עצמם.

אבישי ברוורמן: על השינויים התרבותיים-הערכיים לא באנו להיאבק בוועדה הזאת.

רונית תירוש: גם אין להם אינטרס למתן את ההיקפים של הפעילות.

אבישי ברוורמן: זה חלק מההתדרדרות של המין האנושי.

אבישי ברוורמן: לא כאן נדון לגבי שיטת הממשל הישראלי והתפקוד שלה.

אבישי ברוורמן: את זה רואים בחדר ממול.

אבישי ברוורמן: השאלה האמיתית כאן, היא האם השוק הזה יכול להיות תחרותי יותר, והאם יכולה להיות שקיפות לגבי המחירים.

אבישי ברוורמן: אתם צריכים להגיד, מה אתם עושים כדי להגביר את התחרותיות ולדאוג לצרכן.

רונית תירוש: לפני שנשמע את משרד התקשורת, נשמע את יהודה דורון, נציג ארגוני הנכים.

יהודה דורון: אני רוצה לגעת בנקודה שמאוד חשובה לציבור הנכים.

יהודה דורון: אנחנו מגיעים למבני ציבור בהם אין נגישות לנכים.

יהודה דורון: הטלפון הסלולרי עוזר לנו להגיע למקום אליו אנו צריכים להגיע.

יהודה דורון: אם אני מגיע לסניף ביטוח לאומי בו יש מדרגות, אני צריך לקרוא לפקידה שתרד אלי.

יהודה דורון: עד שהיא יורדת אליי אני מטלפן אליה כמה פעמים.

יהודה דורון: אנחנו מדברים הרבה יותר בטלפון.

יהודה דורון: המכשיר הזה עוזר לנו, ומישהו צריך לקחת בחשבון לתת הנחה לנכים הקשים ביותר.

יהודה דורון: כמו שבבזק נותנים הנחה לנכים, כך צריך לביות גם בחברות הסלולריות.

יהודה דורון: לנכים הקשים ביותר צריך לתת הנחה.

יהודה דורון: זה מכשיר עזר לאותם הנכים במקום הנגישות, שאין עדיין לגמרי במדינה.

יצחק זיו: כי הנכים זה לא מגזר עסקי.

רונית תירוש: אני רוצה להוסיף עוד שאלה למשרד התקשורת.

רונית תירוש: התנודות במחירי הסלולר נובעות גם מתרבות של משרד התקשורת.

רונית תירוש: למשל, בטיפול בדמי הקישוריות.

רונית תירוש: ברגע שאתם מורידים שם את העלות, הן מוצאות דרך לפצות את עצמן, לגשר על הפער שנוצר.

עמוס שפירא: זה לא נכון, המחירים יורדים כל הזמן.

רונית תירוש: אני לא אמרתי שהמחירים עולים.

גלעד ארדן: למה לא הגשתם תביעות דיבה נגד כל העיתונאים?

עמוס שפירא: יש עובדות.

רונית תירוש: אני לא דיברתי על הגילום של כל הנדבכים והפיכתם למחיר לדקה.

רונית תירוש: אני מדבר על נדבך מסוים בתוך, אלא אם כן אתה כן רוצה שמשרד התקשורת ימשיך להתערב.

רונית תירוש: אני טוענת, שבשוק תחרותי צריך לפקח על התוצאה הסופית.

רונית תירוש: לא צריך להיכנס בין הנדבכים ולהגיד להוריד במקום אחד, דבר שגורם לחברות להעלות במקום אחר.

רונית תירוש: יכול להיות שהתוצאה הסופית היא ירידת מחירים.

רונית תירוש: את זה נשמע ממך מאוחר יותר.

אסף כהן: אני אנסה להתייחס לחלק מן הנקודות שעלו פה.

אסף כהן: אני אתחיל לומר איפה אנחנו נמצאים היום לעומת איפה היינו לפני שנתיים, ומה עשינו עם דמי הקישוריות.

אסף כהן: חלק גדול מהדברים שעולים פה היום הם נגזרת של אותו עניין.

אסף כהן: אני מזכיר לכם שדמי קישוריות זה אותו סכום שמקבלות החברות הסלולריות מחברות אחרות תמורות זה שהן משלימות את השיחה בתוך הרשת שלהן.

אסף כהן: השוק הזה הוא שוק שאיננו תחרותי בהגדרה.

רונית תירוש: האם זה מונופול?

אסף כהן: כן.

אסף כהן: אני מדבר רק על המקטע של דמי הקישוריות ולא על הענף כולו.

אסף כהן: אנחנו החלטנו שאנחנו נפקח על המחירים באותו מקטע, ונוריד אותם ברמה שהיא בכיוון העלות.

אסף כהן: ידענו שיש מקטע אחר, שהוא מקטע השיחה היוצאת, אותו מקטע תעריפים רגיל, שהוא מקטע תחרותי על פניו.

אסף כהן: יש שם יותר מחברה אחת שמתחרה, ואנשים יכולים לעבור בין החברות.

אסף כהן: אמרנו: בואו נגרע הכנסות מהמקטע הזה, ואז אם החברות ירצו לקבל בחזרה את אותן ההכנסות, הן תצטרכנה להתמודד בתנאי שוק תחרותי.

אסף כהן: זה היה הרעיון.

אסף כהן: הכנסות החברות מדמי הקישוריות, לפני ההתערבות שלנו, נכון לשנת 2007, הוא בסדר גודל של מיליארד וחצי שקלים.

אסף כהן: אם לא היינו עושים כלום, הציבור היה משלם את המיליארד וחצי שקלים, לא היה יודע ולא היה מתרגז.

גלעד ארדן: האם יש עלות אמיתית לקישוריות הזאת?

אסף כהן: לצורך העבודה הזאת נעזרנו בשירותיה של חברת ייעוץ, והיא חישבה את העלות והגיעה לכך שהעלות היא 18 אגורות.

יצחק זיו: בגלל הפיתוח.

אסף כהן: לא בגלל שיש משאבי רשת, שצריך להעמיד לצורך העניין.

אסף כהן: בסופו של דבר התקבלה החלטה לרדת באופן מדורג במחיר: מ-45 אגורות ירדנו במרץ 2005 ל-32 אגורות, שנה אחר כך ל-29 אגורות, עכשיו אנחנו ב-26 אגורות, ובמרץ הבא זה ירד ל-22 אגורות.

אסף כהן: אז יסתיים אותו מהלך.

אסף כהן: זה העמיד אותנו בין המקומות הנמוכים בעולם בנושא של הקישוריות.

רונית תירוש: הנושא הוא לא הנושא של הקישוריות.

לאה ורון: הנושא של הקישוריות נדון בעבר בהרחבה, ולגביו הוסקו מסקנות.

גלעד ארדן: אבל זה הרקע להעלאת המחירים.

לאה ורון: ד"ר כהן מומחה גדול לעשות את המבוא קצר מאוד.

אסף כהן: עכשיו השאלה המעניינת היא, האם ההנחה שאותו מקטע של השיחה היוצאת הוא אכן מקטע תחרותי.

אסף כהן: השאלה הזאת זאת שאלה שלא קל לענות עליה.

אסף כהן: אפשר לראות כל מיני מצבים, מעוררים שאלות לגבי רמת התחרותיות.

אסף כהן: כאשר החברות העלו את התעריפים – עם הירידה מ-45 אגורות ל-32 אגורות, שזו היתה פגיעה במכה אחת של מיליארד שקלים - היה די צפוי שתהיה העלאת מחירים.

אסף כהן: השאלה היא, האם זה גם נכון לגבי השלבים הבאים.

אסף כהן: בשלבים הבאים היקף הירידה הוא יותר קטן.

אסף כהן: השאלה היא, האם בשוק תחרותי ירידה של פחות מ-2%, כתוצאה מהקישוריות והשיחות לתא קולי, מחייבת גלגול העניין על הצרכן והעלאת תעריפים.

גלעד ארדן: השאלה היא אם לא טעיתם.

גלעד ארדן: אולי במקום להוריד בעלות הקישוריות, היה צריך לבטל לגמרי את הקישוריות ושהתחרות תהיה במחיר לדקה.

אסף כהן: אני לא חושב, שהכיוון הזה היה פותר את הבעיה.

אסף כהן: אולי הוא היה מביא אותה מוקדם יותר.

אסף כהן: ההיגיון הוא, שחברות צריכות להעניק את השירות של השלמת השיחה ברשתן בתמורה למחיר של אותה עלות, בתוספת רווח סביר.

גלעד ארדן: האם כך זה גם בעולם?

אסף כהן: כן.

עמוס שפירא: חשוב לציין שזה לא 2% מהמחזור.

עמוס שפירא: אנחנו דיווחנו בעצמנו שרק המשיבון היה 45,000,000-50,000,000 שקלים מרמת הרווח הנקי, שזה 10% מהרווח.

עמוס שפירא: מצב דומה קיים גם בחברות האחרות.

עמוס שפירא: יותר מזה, צריך להתייחס לזה שהמחירים בסופו של דבר כל הזמן יורדים.

אסף כהן: כאשר אני אומר 2% אני לא מדבר על הרווח אלא על המחזור.

אסף כהן: זה שזה רץ אחר כך לרווח, זה עניין אחר.

אסף כהן: מה משרד התקשורת יכול וצריך לעשות?

אסף כהן: משרד התקשורת צריך לקחת את השוק ולבדוק איפה יש בו בעיות של תחרות, ולנסות ולקדם את התחרות שם.

אסף כהן: אני רוצה להתייחס פה למספר נקודות.

אסף כהן: הנקודה הראשונה היא מצב של M.V.N.O.

אסף כהן: זה מצב של מפעילים שאין להם תדרים, אין להם רשת, והם משתמשים בשירותי הרשת של מפעילים קיימים בשביל לספק שירותים סוללרים.

אסף כהן: זה נפוץ בעולם.

אסף כהן: ברוב המכריע של המקרים, זה קיים בהסכמות בין אותם מפעילים לבין המפעילים הסלולריים.

אסף כהן: המצב הזה לא קיים בארץ, ויכול להיות שהוא יכול לשפר מאוד את מצב התחרות.

אסף כהן: עם זאת, אנחנו לא קופצים למסקנות מהר מדי.

אסף כהן: בשבוע שעבר התקשרנו לחברה בשם נרה, חברה בינלאומית מובילה בעניין הזה, והיא תבדוק עבור משרד התקשורת ומשרד האוצר את הנושא הזה על כל היבטיו: מה היקף התחרות פה, האם אפשר לשפר את התחרות על ידי כניסתם של מפעילים וירטואליים, האם יש הכרח שכניסתם של המפעילים הוירטואליים תיכפה על חברות הסלולר או שצריך ללכת על מודלים בהסכמה.

אסף כהן: כל הנושאים האלה ייבחנו על ידי אותה חברה בשבועות הקרובים.

רונית תירוש: האם זה נובע מחוסר שביעות רצון שלכם מהעלויות?

רונית תירוש: האם אתם חושבים שיש עוד מקום להוזלות?

אסף כהן: זו נקודה חשובה.

גלעד ארדן: מתי היא אמורה להגיש את המסקנות?

אסף כהן: בעוד שלושה חודשים.

אסף כהן: עצם זה שהתעריפים של חברות הסלולר הם לא מהגבוהים בעולם, זה עדיין לא אומר שהכל טוב.

אסף כהן: גם כאשר השירות טוב והתעריפים נמוכים, זה עדיין לא אומר שאי אפשר יותר ושהתחרות לא יכולה להשתפר.

אסף כהן: אני אתן דוגמא מתחום העלויות.

אסף כהן: כמו שאמרתי, אותה חברה אנגלית עשתה עבודה לגבי העלויות, והגיעה למסקנה שבישראל עלות הקישוריות היא 18 אגורות.

אסף כהן: אותה חברה עשתה זאת גם עבור הרגולטור הבריטי, והגיעה למסקנה ששם זה 40 אגורות.

אסף כהן: כלומר, יש פה הבדלים מבחינת הטופוגרפיה, פריסת הרשת, עלויות וכו', שמאפשרים לחברות פה לספק את השירות בתעריפים נמוכים יותר.

אסף כהן: לכן, להשוות את התעריפים בארץ לעומת התעריפים בחו"ל ולהגיד כי מצבנו טוב והכל בסדר, זו תשובה חלקית.

אסף כהן: צריך לבדוק באמת עד כמה התחרות היא מתקדמת.

עמוס שפירא: אתה יודע, כי לפי אותו דוח של מריל לינץ' הרווחיות הממוצעת של חברות הסלולר בארץ יותר נמוכה מאשר הממוצע בעולם.

גלעד ארדן: זו טענה שהבנקים גם טוענים פה כל פעם, ואני לא מציע לך להסתמך עליה.

קריאה: מתנהל פה דיון שלם ללא נתונים.

קריאה: אנשים עושים פה תהליך חשיבתי ללא כל נתון.

קריאה: זה חבל.

רונית תירוש: אתה מאשים פה גם את משרד התקשורת.

רונית תירוש: בוא נשמע את משרד התקשורת, שאני מעריכה שהוא עובד על פי נתונים.

אסף כהן: במהלך אותה עבודה של אותה חברת ייעוץ, נבדוק גם את שאלת התחרות ונשווה תעריפים.

אסף כהן: אני מקווה, שנקבל מהחברות את מלוא שיתוף הפעולה, כדי לעמוד על השאלה הזאת ולבדוק אותה כמו שצריך.

אסף כהן: אני רוצה להזכיר עוד נקודה בנושא התחרות, תדרי ווי מקס.

אסף כהן: זה עוד תחום שיכול שיצליח לפתח תחרות בתחום הטלפוניה הסלולרית בארץ.

אסף כהן: אנחנו שוקדים עכשיו על פרסום המדיניות של חלוקת התדרים בתחום הווי מקס.

אסף כהן: יכול להיות שזה גם יעזור.

יצחק זיו: באיזה תחום תדרים מדובר?

אסף כהן: בתחום של 2.5 הרץ.

אסף כהן: ווי מקס זו טכנולוגיה על חוטית, שמאפשרת קבלת שירות רחב סרט, כמו אינטרנט בפס רחב, גם בשימושים נייחים וגם בשימושים ניידים.

אסף כהן: יש לזה רצועות תדרים, והמשרד בוחן עכשיו באיזו דרך להקצות אותם ולמי.

אסף כהן: שאלתם לגבי עיגול פעימות המונה.

אסף כהן: ברשיון של חברות הסלולר כתוב, שהן רשאיות לעגל את השיחות במקטעים של עד 12 שניות.

אסף כהן: הן יכולות להחליט על שנייה אחת, אבל ברשיון נאמר עד 12 שניות.

אסף כהן: כמובן שכולן עשו על פי 12 שניות.

אסף כהן: יש ברשיון עוד סעיף שאומר, שהחברות יכולות להציע גם יחידות חיוב אחרות, ובלבד שיאפרו בכל רגע למנוי לעבור לתוכניות אחרות על פי 12 שניות.

אסף כהן: התוכניות של עיגול על פי דקה, הלכו והתפתחו והגיעו להיקפים מרשימים.

גלעד ארדן: לפי דקה, זה לפי 12 שניות.

לאה ורון: חיוב על כל הדקה הראשונה, על אף שדיברת חלק ממנה.

גלעד ארדן: האם לבזק יש היום אפשרות לעשות דבר כזה?

אסף כהן: לא.

אסף כהן: חלק מאותו מהלך של קישוריות, היה גם העניין של עיגול על פי 12 שניות.

אסף כהן: תוקנו רשיונות הסלולר, נתנו מספר שנים להיערך לכך שבינואר 2009 12 שניות הופכות לחיוב לפי שנייה, גם לגבי קישוריות וגם לגבי כל היתר.

אסף כהן: עם זאת, עדיין יש סעיף שמרשה אחרת.

אסף כהן: אנו מתעתדים בזמן הקרוב לצאת בשימוע לחברות הסלולארי ולהציג שם את עמדתנו, שלפיה צריך לוותר על אותו סעיף שמאפשר התנהגות אחרת מאשר 12 שניות או שנייה החל מ-2009.

אסף כהן: זו עדיין לא החלטה.

אסף כהן: אנחנו נצא בשימוע לחברות, נקבל את עמדתן ונראה איך לפעול.

יצחק זיו: מה לגבי הדילים של החברות, על מנת להוזיל את המחירים למשקי הבית?

אורית נוקד: מה הראייה שלכם לגבי תשלום בסיסי?

אסף כהן: החובה של חברות הסלולר לתת את השירות לכולם ולא להפלות בין אנשים, בין אזורים ולתת את זה בפריסה כלל ארצית אוניברסלית, כבר קיימת.

אסף כהן: האם צריך לבוא ולהתחיל בפיקוח על תעריפי חברות הסלולר באופן זה שיגיד להם שהן צריכות לתת שירות במחיר שלא יעלה על מחיר מסוים, זו שאלה חשובה.

אסף כהן: לטעמי, עדיף שוק תחרותי מאשר שוק מפוקח.

אסף כהן: אם השוק לא תחרותי, צריך לעשות מאמצים כדי שהוא יהיה תחרותי.

גלעד ארדן: זה המוצא האחרון.

אסף כהן: לכן אנחנו עדיין לא באזור של פיקוח על תעריפים.

עמוס שפירא: אני מקווה שיזכרו שזה שירות חיוני כאשר נדבר גם על האנטנות.

גלעד ארדן: מה לגבי השקיפות של החשבון?

עמוס שפירא: הסרנו את כל התקנים של משרד התקשורת בנושא החשבוניות.

אסף כהן: נעשה מהלך של כניסת תקן, שבו החברות צריכות לפרסם את התעריפים.

אסף כהן: אני באופן אישי פחות מעורה בו.

רונית תירוש: יש פה את החברות, והן תתייחסנה לכך.

גלעד ארדן: אני רוצה לשמוע את הדברים מהמדינה.

מאיר בן-בסט: אני הייתי מעורב בהכנת התקן במכון התקנים.

מאיר בן-בסט: חברות הסלולריות עומדות היום בתקן, אבל הבעיה שהתוכניות שלהן כל כך מסובכות, שגם אם הן עומדות בתקן עדיין קשה לאיש הממוצע להבין את החשבון.

מאיר בן-בסט: אם התוכניות היו יותר פשוטות, היה יותר פשוט להבין.

קריאה: תמכרו לנו לחם אחיד.

קריאה: אנחנו לא רוצים מוצרים אחרים, אומר בן בסט.

רונית תירוש: תכף תסביר לנו למה אי אפשר להבהיר את זה יותר ולפשט את זה יותר.

רונית תירוש: האם על פי הנתונים שבידך משקי הבית מסבסדים את המגזר העסקי?

אסף כהן: משקי הבית משלמים יותר מאשר המגזר העסקי.

אסף כהן: כאשר את מדברת על סבסוד, צריך להיכנס לבחינת ההוצאות בכל אחד מהסקטורים.

אסף כהן: לא עשיתי את זה, ועל כן אני לא יכול לתת תשובה מוסמכת.

אסף כהן: אין ספק, שרמות התעריפים הן שונות לגמרי.

עמוס שפירא: בקריירה שלי הייתי בשלושה ענפים: ענף מוצרי צריכה, ענף תעופה ובענף הסלולר.

עמוס שפירא: אין ענף אחד שבו שוק משקי הבית משלם אותו דבר כמו מוסד.

עמוס שפירא: כך גם לגבי קמח.

עמוס שפירא: בית מלון לא קונה באותו מחיר שמוכרים בסופרמרקט.

רונית תירוש: אני שאלתי אם הוא מסבסד.

עמוס שפירא: הוא לא מסבסד.

דוד אבנר דוד: אני מוכן לשבת עם ד"ר אסף כהן, ולהעביר את הרווחיות שיש לנו מהצד העסקי לצד הפרטי.

דוד אבנר דוד: הרווחיות באגף העסקי היא גבוהה יותר.

דוד אבנר דוד: הם קונים בכמויות גדולות, השירות זול יותר והם נודדים פחות.

דוד אבנר דוד: התחום העסקי רווחי יותר לפרטנר.

דוד אבנר דוד: האגדה שהתחום הפרטי מסבסד את העסקי, היא טעות.

דוד אבנר דוד: זו אגדה שרווחת, אבל אנו מוכנים להעתיק את הרווחיות מכאן לשם.

רונית תירוש: צריך לברך על הדיון, כי אנו משרשים כל מיני דעות.

גלעד ארדן: הוא צריך לעדכן אותנו גם לגבי ניוד המספרים.

אורית נוקד: לא הצלחתי להבין, איך דואגים שהשוק יהיה תחרותי אם אתה לא רוצה פיקוח.

אורית נוקד: כיום כל תחום בו אתה מוריד מביא להעלאה נוספת.

עמוס שפירא: מה שלא נכון עובדתית.

אהוד פלג: יש לי שאלה לאסף.

אהוד פלג: האם לפני העלאת תעריפים על ידי חברת הסלולר, הן נתנו לכם הודעה על כך ואתם בדקתם ואישרתם את העלאה הזאת?

אסף כהן: החברות מדווחות לנו על העלאת תעריפים, אבל הן אינן נזקקות לאישורנו מכיוון שהתעריפים אינם מפוקחים.

אהוד פלג: זה אומר שאין סמכות לשר לשנות את התעריף שחברות הסלולר רוצות לבצע?

אהוד פלג: האם זאת התפיסה שלכם?

גלעד ארדן: זו לא תפיסה.

גלעד ארדן: השאלה היא, האם יש להם סמכות או אין להם סמכות.

אהוד פלג: זה בדיוק מה שאני שואל.

אהוד פלג: האם על פי התפיסה של משרד התקשורת האם יש או אין להם סמכות.

רונית תירוש: במקטעים מונופוליסטים הם מתערבים, ובמקטעים תחרותיים לא.

אסף כהן: אם אני זוכר נכון, החברות מחויבות לנקוב בתעריפים סבירים.

אסף כהן: התעריפים אינם מפוקחים כמו בחברת בזק, ששם משרד התקשורת קובע את התעריפים.

אסף כהן: בחברות הסלולר הוא לא קובע את התעריפים ולא מאשר להן את התעריפים, אבל התעריפים צריכים להיות סבירים.

רונית תירוש: זה כדי שתהיה תחרות בשוק.

מאיר בן-בסט: ברשיון של החברות יש סעיף שמתיר לשר להתערב.

אהוד פלג: הסעיף הזה מונח לפני.

אהוד פלג: ישנה חובת הודעה לפני כל שינוי בתעריף.

אהוד פלג: בסעיף 83 נאמר:

אהוד פלג: מצא השר כי תעריף מתעריפי בעל הרשיון או דרישה לתשלום לבעל הרשיון אינו סביר או עלול לפגוע בתחרות או בצרכנים, יודיע השר על כך לבעל הרשיון, תוך ציון התיקון הנדרש, וכי אם לא יעשה כן יפעל השר על פי סמכותו.

רונית תירוש: יש לו את הסמכות, אבל כנראה שהוא לא ניצל אותה.

אהוד פלג: לכן שאלתי, מדוע השר או המשרד לא מצא לנכון להתערב.

גיל שרון: אני אציג מספר עובדות שהיו חסרות בדיון, ואולי הם יאירו כמה מהנתונים.

גיל שרון: ראשית, צריך לדעת ששיעור החדירה של מכשירי הסלולר בישראל הוא מהגבוהים בעולם.

גיל שרון: זה אומר משהו על מידת ההתפתחות של המדינה, ההתפתחות הכלכלית של המשק.

גיל שרון: אנחנו נמצאים ברמה גבוה מאוד.

גיל שרון: גם היקף השימושים הוא מהגבוהים בעולם.

גיל שרון: לעומת זאת, המחירים בישראל הם מהנמוכים בעולם, נמוכים בהרבה מהממוצע באירופה, כולל בנרמול לכוח הקנייה בישראל.

גיל שרון: המחיר בישראל ירד בצורה משמעותית בשנים האחרונות, בשיעור של 55%, בקצב מהיר יותר בהרבה מאשר באירופה.

גיל שרון: הרווחיות בישראל היא מהנמוכות בעולם.

רונית תירוש: הכל ביחס לכוח הקנייה.

גלעד ארדן: מה לגבי רמות השכר של העובדים?

עמוס שפירא: הוא מדבר על כוח הקנייה.

גלעד ארדן: רווחיות של חברה גם תלויה ברמות שכר.

גלעד ארדן: בבנקים הרווחיות גם נמוכה, אבל הם משלמים משכורות שהן בין הגבוהות בעולם לעובדים בתחום.

עמוס שפירא: באיזה מדד אתה רוצה שנדבר?

גלעד ארדן: אני רוצה שההשוואות תהיינה כאלה שטובות לכם וגם לא טובות לכם.

עמוס שפירא: תגידו איזה מדד לא טוב.

גיל שרון: הרווחיות בישראל היא נמוכה.

גיל שרון: ההשקעות בישראל הן גבוהות מאוד.

גיל שרון: כל אחת מהחברות משקיעה 100,000,000 דולר בכל שנה להקמת רשתות באיכות גבוהה.

גיל שרון: הרשתות בישראל הן אכן מהאיכות הגבוהה ביותר בעולם.

גיל שרון: נגיע לנושא של שקיפות התעריפים, ונראה שאנו עומדים בצורה מפורטת בדברים שביקשתם.

גיל שרון: כל הנתונים שנראה כאן הם על פי דוח אובייקטיבי של חברת מריל לינץ, שעושה אותו מיוזמתה מדי רבעון ומפיצה אותו לכל לקוחותיה ברחבי העולם.

גיל שרון: זה דוח אובייקטיבי- השוואתי עולמי.

גלעד ארדן: מה המסקנה שלה?

גלעד ארדן: האם שווה להשקיע בתחום הזה או לא שווה?

גיל שרון: אין מסקנה.

גיל שרון: אלה נתונים.

גיל שרון: זה דוח אנליסטי ולא דוח של בית השקעות.

גלעד ארדן: בעיתון כתבו שהם המליצו על ההשקעה הזאת בגלל התחרותיות הנמוכה.

גיל שרון: אנו לא מתעסקים בזה.

גיל שרון: אנו רוצים לראות רק את העובדות.

גיל שרון: אם מישהו רוצה להשקיע בישראל, יש לשם כך רצועת תדרים.

אבנר דוד: גלעד, כדאיות ההשקעה נובעת מהמחיר הנמוך.

אבנר דוד: אין לזה שום שקש למחיר לצרכן.

אבנר דוד: אני יכול להמליץ לך לקנות חברה שמרוויחה מעט אם המחיר שלה נמוך מאוד.

גיל שרון: שיעור החדירה בישראל הוא 114%, מהגבוהים בעולם.

גיל שרון: זה נתון מאוד חיובי למדינה.

גיל שרון: שיעור השימוש של הלקוחות בישראל הוא 340 דקות בממוצע.

גיל שרון: זה בהשוואה למערה אירופה, שם הממוצע הוא 150 דקות.

גיל שרון: השאלה היא למה.

גיל שרון: התשובה היא, שהישראלי דברן יותר וגם העניין של עקומת הביקוש.

גיל שרון: ככל שהמחיר נמוך יותר, משתמשים יותר.

גיל שרון: צריך לדעת שהתעריפים הנמוכים מאפשרים לנו לצרוך יותר.

גיל שרון: המחיר לדקה בישראל הוא מהנמוכות בעולם.

גיל שרון: ישראל נמצא ב-10 סנט בממוצע, וזה לרבעון שלוש.

גיל שרון: אלה תעריפים עדכניים.

גיל שרון: בואו נראה איפה נמצאות מדינות כמו גרמניה, בלגיה, איטליה וספרד.

גיל שרון: כל מדינות מערב אירופה נמצאות באזור של 22 סנט, יותר מפי שניים מישראל.

גיל שרון: מייד תעלה כאן השאלה, מה עם כוח הקנייה.

גיל שרון: בואו נראה את זה גם בנרמול לכוח הקנייה.

גיל שרון: ישראל נמצאת עדיין במקום הנמוך, בשלישון התחתון ביחס למדינות העולם, 37% נמוך יותר מהממוצע של אירופה.

גיל שרון: בכל מדד ופרמטר ישראל נמצאת ברמות הנמוכות ביותר של התעריפים.

גיל שרון: השאלה הבאה היא, האם התעריפים בישראל עולים או יורדים.

גיל שרון: זאת השאלה שעלתה כאן.

גיל שרון: הדעה הרווחת כאן בחדר, היא שהתעריפים עולים.

גיל שרון: העובדות הן הפוכות.

גיל שרון: אנו רואים את הגרף של מריל לינץ', שמצביע על מגמה ברורה ורצופה של ירידת מחירים משנת 2000.

גיל שרון: המחירים ירדו ב-55%.

גיל שרון: התעריפים הם פחות מחצי ממה שהיו בשנת 2000.

גיל שרון: המגמה היא ברורה.

גיל שרון: גם כאשר אנו רואים בנקודת זמן מסוים הזדקרות, זו הזדקרות מסוימת וזמנית.

גיל שרון: התחרות היא גבוהה והחברות כל הזמן יוצאות במבצעים, אבל אף אחד לא מקיים דיון כאשר התעריפים יורדים ויש מבצעים ודקות חינם בתוך המשפחה ובין החברים.

גיל שרון: כאשר התעריפים עולים פעם בשנה, עושים שמח.

גיל שרון: צריך לזכור שהם עולים ואז יורדים.

גיל שרון: מריל לינץ' משווה את הגרף של מדינת ישראל למה שקרה בכל 16 המדינות של מערב אירופה.

גיל שרון: אם בעבר הפערים לא היו גדולים, הרי שכיום הפערים הולכים וגדלים.

גיל שרון: ישראל הולכת ומתרחקת כלפי מטה ביחס למערב אירופה, והפער רק הולך וגדל.

גיל שרון: מערב אירופה עשה תהליך של עליית מחירים בשנת 2003 והתייצבה, בעוד שישראל המשיכה במגמת ירידת המחירים.

גיל שרון: אלה הן העובדות.

גיל שרון: זה שוק מאוד תחרותי שמוריד מחירים.

גיל שרון: כולנו מדברים על אירופה התחרותית, המתקדמת.

גיל שרון: כתוצאה מהתעריפים הנמוכים והתחרות הגבוהה, שיעור הרווחיות, איביטדה - מדד המקובל לרווחיות תפעולית או לתזרים מזומנים שהחברות מייצרות – הוא מן הנמוכים בעולם.

גיל שרון: אין פלא, כיוון שכאשר המחירים נמוכים גם הרווחיות בהתאמה.

גיל שרון: הממוצע במערב אירופה הוא 37%, והממוצע העולמי הוא 42% ביחס למחזור.

גיל שרון: בנוסף, צריך לזכור כי החברות בישראל משקיעות ללא הפסקה קרוב ל-100,000,000 דולר בשנה.

גיל שרון: יש תמורה מלאה עבור התעריפים הנמוכים, ובזכות ההשקעה הזאת ישראל היא מהמדינות המתקדמות בעולם בכל דוח טכנולוגי.

גיל שרון: יש לנו על מה להיות גאים.

גיל שרון: רשתות בכיסוי כלל ארצי.

גיל שרון: שיעור נפילת שיחות הוא נמוך מאחוז אחד.

גיל שרון: אין הרבה מקומות בעולם בהם זה קורה.

גיל שרון: ישנו מגוון רחב של שירותים מתקדמים, רשתות דור שלישי וכו'.

גיל שרון: עולה השאלה, כמה ספקי סלולר צריכים להיות במדינה.

גיל שרון: אנו יכולים לראות שבנורווגיה, שהיא דומה מאוד לישראל, יש שני ספקי סלולר.

גיל שרון: במדינות מערב אירופה הגדולות – כמו צרפת שהיא בת 50,000,000 תושבים, יש שלושה מפעילי סלולר.

גיל שרון: כנ"ל בספרד.

גיל שרון: בישראל יש 4 מפעילי סלולר.

גיל שרון: זה בטופ העולם, וגם זה מעיד על התחרות.

גיל שרון: יתרה מכך, השוק תחרותי, כי אם הוא לא היה כזה מדוע היה מוציא כל אחד מאיתנו 100,000,000 שקלים על פרסום בשנה.

גיל שרון: ענף הסלולר הוא הענף שמוציא הכי הרבה כסף על פרסום במדינת ישראל, והוא כולל רק 4 חברות.

גיל שרון: יתרה מכך, כמות המבצעים בשוק הישראלי, כמו דקות מוזלות אל בני המשפחה, דקות מוזלות בתוך הארגון ודקות חינם כאן ושם, כל הדברים האלה יוצאים כל הזמן והמשמעות שלהם היא ירידת מחירים.

גיל שרון: המתחרים ערניים ומגיבים יומיום אחד לשני.

גיל שרון: כאשר האחד יוצא עם טלפון ב-75% הנחה, השני יוצא עם טלפון ב-100% הנחה.

גיל שרון: השוק הוא מאוד תחרותי, וזה מוריד את המחירים יום-יום, שעה-שעה.

גיל שרון: אם תדליקו את הטלוויזיה תגלו, כי יש S.M.S חינם לבני משפחה למשך חצי שנה.

גיל שרון: האם זאת לא הוזלה?

גיל שרון: אתם תגלו גם שיש 100% הנחה על מכשיר וכו'.

גיל שרון: זה שבוע מקרי, ואפשר להמשיך ולראות את המבצעים שמצביעים על מגמת ירידה.

גיל שרון: לגבי שקיפות ללקוח – נעשתה עבודה על ידי משרד התקשורת בהכוונה של המחוקק ליצור שקיפות.

גיל שרון: בהתאם נקבע תקן מחייב וניתן לחברות זמן להיערך, והן בהשקעה רבה מאוד יישמו את התקן כלשונו.

גיל שרון: התקן הזה יושם רק לפני 4-5 חודשים, ולכן אי אפשר לבוא לחברות ולומר שאין שקיפות.

גיל שרון: אני אראה לכם חשבונית, שבה יש מענה לחלק גדול מן השאלות שנשאלו כאן.

גיל שרון: שאלו, איך יודעים כמה דקות אני מדבר ומה התעריף הממוצע.

גיל שרון: זה בדיוק מה שהמחוקק רצה, וזה בדיוק מה שקובע התקן.

גיל שרון: למעלה רשום זמן אויר-126 דקות, והתעריף הממוצע ליחידה הוא 0.5368.

גיל שרון: התקן קבע את זה, והחברות יישמו את זה.

גיל שרון: כמו שאמר הממונה, החברות עומדות בתקן.

רונית תירוש: האם תעריף ליחידה זה תעריף לדקה?

גיל שרון: זה התקן.

גיל שרון: אנחנו כותבים בדיוק כפי שהתחייבנו בתקן.

רונית תירוש: אם אני רוצה להחליט איפה יותר רווחי לי כצרכן, האם זו הרובריקה שאני צריכה להסתכל עליה, תעריף ליחידה?

גיל שרון: אם זה מה שמעניין אותך.

רונית תירוש: מה עוד יכול לעניין אותי?

קריאה: השירות למשל, מגוון מוצרי התוכן וכו'.

קריאה: יש לקוחות שמסתכלים לא רק על המחיר.

גיל שרון: אם מעניין אותך התעריף הממוצע לדקה, זו התשובה.

גיל שרון: התקן חייב אותנו.

גיל שרון: זה לא התעריף שאנחנו כתבנו לך, אלא החישוב האפקטיבי.

גיל שרון: אני אסכם את הדברים בקצרה.

גיל שרון: תעריפי הסלולר הם נמוכים בהשוואה לעולם, בהתחשב בכוח הקנייה.

גיל שרון: חשוב יותר, הם במגמת ירידה מתמדת, מגמת ירידה חדה יותר מכל מדינות מערב אירופה גם יחד.

גיל שרון: רמת ההשקעות בשוק הסלולר היא גבוהה, ומעניקה לצרכן איכות גבוהה מאוד של שירות.

גיל שרון: אנחנו שוק תחרותי, שכל הזמן יוצר עוד ועוד מבצעים.

גיל שרון: המבצעים האלה נתפסים לעיתים כסוג של בלבול, אבל כאשר נמצאים בשוק תחרותי עם מחלקות שיווק מאוד יצירתיות זה מה שמקבלים.

גיל שרון: מקבלים תוצאה חיובית מאוד.

גיל שרון: כל חברה מנסה להתעלות על קודמתה.

גיל שרון: אם אחד יציע שלושה יעדים מוזלים ב-9 אגורות, השני יציע 4 יעדים ב-11 אגורות.

גיל שרון: נכון שיש בלבול, נכון שזה לא מפוקח, אבל זה היופי בתחרות חופשית.

גיל שרון: אתה תחליט אם טוב לך 3 יעדים ב-9 אגורות, או 4 יעדים ב-11 אגורות, או שני יעדים ב-5 אגורות.

גיל שרון: החברות עושות זאת על מנת להתחרות ולא על מנת לבלבל.

גיל שרון: התקן קבע שהתוצאה המצרפית של כל התעריפים גם יחד נותן את המחיר הממוצע הסופי, וכל אחד יכול להשוות אם הוא מעוניין בכך.

רונית תירוש: ניוד המספרים, שאמור להתקיים על ידכם, יעלה את העלויות?

גיל שרון: אין סיבה.

אבנר דוד: כיוון שזה צעד שמגדיל תחרות, מן הסתם הוא לא יעלה את העלויות.

אבנר דוד: כך קל יותר לצרכן לעבור מספק לספק.

רונית תירוש: זו בשורה טובה.

רונית תירוש: מתי זה יקרה?

אבנר דוד: משרד התקשורת צריך לענות על זה.

רונית תירוש: המשרד אמר לכם כבר לפני שנה לעשות זאת.

לאה ורון: בראשון לספטמבר 2006.

אבנר דוד: אנחנו אמרנו למשרד שאנו מוכנים לעשות זאת.

רונית תירוש: האם שר התקשורת מעכב את זה?

עמוס שפירא: לא שר התקשורת מעכב זאת.

עמוס שפירא: זה תהליך שקשור לכל החברות ביחד.

לאה ורון: שר התקשורת מעכב זאת לבקשת החברות.

עמוס שפירא: יש עכשיו תהליך שמתקיים בנושא הזה.

גיל שרון: בישראל יש 13-14 חברות תקשורת, שכולן צריכות לסכרן את המהלך הזה.

גיל שרון: כל החברות נמצאות עמוק בתוך התהליך.

גיל שרון: אנחנו רכשנו את כל המערכות, והן נמצאות בתהליך הטמעה.

גיל שרון: בקרוב, תוך חודש-חודשיים, יחל מהלך של בדיקות מערכתיות בין כל החברות בשוק.

גיל שרון: אם הבדיקות יעבור כסדרן, המהלך יושלם בתוך מספר חודשים.

גיל שרון: אם יתגלו תקלות, זה ייקח מעט יותר זמן.

גיל שרון: בסך הכל כל החברות נמצאות במהלך יישום מאוד מתקדם.

גיל שרון: בניגוד למה שכתוב בעיתונות בצורה פופולארית ולא מוסמכת, כל החברות משקיעות הון עתק, משאבים בלתי רגילים, טכנולוגיה הרבה יותר מורכבת מבאג 2000, כדי שהדבר הזה ייצא מן הכוח אל הפועל.

גיל שרון: התקיים דיון בוועדה הזאת בראשות יו"ר הוועדה, והוא שאל את משרד התקשורת שאלות קשות, על סמך מה קבעתם שהתאריך צריך להיות הראשון לספטמבר 2006.

גיל שרון: זו קביעה שלא היה לה על מה להסתמך, ואני לא אפתח את זה מפני שזה לא נושא הדיון.

גיל שרון: כל אחד מוזמן לבוא ולראות את המאמצים שלנו.

לאה ורון: ובכל מקרה במצב הדברים הנוכחי, הן המפעילים והן משרד התקשורת עוברים על החוק.

רונית תירוש: אבל הוא הסביר שנתנו לו תאריך לא ריאלי, ולכן משרד התקשורת צריך לשנות את החוק.

לאה ורון: אז היתה צריכה לבוא פנייה מצדם לתקן את החוק.

גלעד ארדן: למה משרד התקשורת לא יוזם תיקון חקיקה עם תאריך יעד שונה?

אסף כהן: התאריך שנקבע בחוק, ראשון לספטמבר 2006, הוא לתפיסת משרד התקשורת ומשרד האוצר תאריך שאפשר לחברות מספיק זמן בשביל להתארגן.

אסף כהן: החברות כרגע מפרות את החוק.

רונית תירוש: והמשרד לא אוכף את החוק.

אסף כהן: יש מגעים בין משרד התקשורת לבין החברות, בשביל לראות איך מכנסים את הדבר הזה לכלל פתרון.

אסף כהן: בסופו של דבר המטרה היא שהעסק הזה יהיה כמה שיותר מהר.

אסף כהן: יותר חשוב מזה, כשהוא יהיה צריך שהוא יעבוד טוב.

אסף כהן: אם הוא יעבוד עם תקלות, הרבה לא ייצא לנו מזה.

אסף כהן: המשרד בקשר עם החברות כדי לראות איך מקיימים את הדבר הזה כמה שיותר מהר.

אסף כהן: אני מקווה, שזה באמת יהיה כמה שיותר מהר.

רונית תירוש: אני מעריכה, שהעובדה שאתם לא אוכפים את החוק, נובעת מהעובדה שהמשרד נתן תאריך לא ריאלי.

רונית תירוש: לכן, אתם צריכים להוציא תיקון לחוק באופן מיידי, מה שייאלץ אתכם לשבת ולחשב היטב מתי התאריך יהיה סביר.

אסף כהן: הסיבה שבגלל משרד התקשורת לא משתמש בכלי, היא ככלי האכיפה שהיו ברשותו ביחס לאותה הפרה, הם כלי אכיפה מאוד מינוריים.

אסף כהן: להטיל קנס של 300,000 שקלים על כל חברה בגלל שהיא לא עומדת בניידות מספרים, זה נראה לנו מהלך לא נכון.

אסף כהן: זה שהמשרד לא מטיל קנסות, עדיין לא אומר שהמשרד חושב שהתאריך שקבע הוא לא נכון, ושצריך לשנות את החוק ולקבוע תאריך אחר.

רונית תירוש: זה נקרא ליהנות משני העולמות: גם להתעקש על החוק וגם לא לאכוף אותו.

רונית תירוש: אני רוצה לשאול לגבי ההתקשרויות, בהן נותנים מכשיר חינם וכובלים את הלקוח למשך חודשים רבים.

מאיר בן-בסט: החברות התחילו לעשות הסכמים עם המנויים, שבהם המנויים נכבלים ל-36 חודשים.

מאיר בן-בסט: אני לא מדבר על המכשיר.

מאיר בן-בסט: התשלום של המכשיר נפרס על פני 36 חודשים.

עמוס שפירא: אני הייתי מציעה לתקן את המילים נכבלים.

מאיר בן-בסט: הם נכבלים במשך 36 חודשים לחברה, כאשר נטישה במהלך אותם 36 חודשים כרוכה בקנס.

מאיר בן-בסט: אנו ראינו כבר קנסות של 1,500 שקלים.

מאיר בן-בסט: על מה נקנסים המנויים?

מאיר בן-בסט: בדרך כלל נקנסים על עבירות.

מאיר בן-בסט: האם כאשר אני רוצה לנטוש חברה אני עובר עבירה?

מאיר בן-בסט: אני לא מדבר על המכשיר, שהתשלום שלו נפרש ל-36 חודשים.

מאיר בן-בסט: יש עוד סוג של כבילה, כבילה לתוכנית.

מאיר בן-בסט: אתה כבול לתוכנית במשך חצי שנה, ואם אתה רוצה לשנות אותה במהלך אותה חצי שנה לא תוכל.

מאיר בן-בסט: יש פה היום שני סוגי כבילה.

מאיר בן-בסט: אנו נגיע למצב שבו תהיה ניידות מספרים, אבל אי אפשר יהיה לממש אותה.

עמוס שפירא: מר בן בסט עושה פה את מה שעושים לנו כל הזמן.

מאיר בן-בסט: זה תפקידי.

עמוס שפירא: לא תפקידך להשתמש במילים שמתירים את דמנו.

גלעד ארדן: אחרי זה מתפלאים שאנשים שורפים אנטנות סלולאריות.

גלעד ארדן: כך זה מתחיל.

עמוס שפירא: למה כאשר אתה אומרים כובלים, זה כאילו שיש רצון להכריח לקוח.

עמוס שפירא: אתה לא אמרת שלקוח הוא לא קבול, הוא קונה ממני בתשלומים ל-36 חודשים.

עמוס שפירא: קיימת אפשרות לקנות את המכשיר בתשלום אחד.

מאיר בן-בסט: אני לא דיברתי על המכשיר.

עמוס שפירא: אתה אמרת שאני כובל אותו.

מאיר בן-בסט: אני לא דיברתי על המכשיר.

מאיר בן-בסט: מכשיר זאת אופרה אחרת.

עמוס שפירא: העסק שלי הוא לא מכירת מכשירים.

עמוס שפירא: אני מוכר מכשיר בתשלומים.

עמוס שפירא: לקוח לא חייב לקנות ממני מכשיר ב-36 תשלומים.

עמוס שפירא: הוא יכול לקנות את המכשיר במזומן, ואז הוא לא יהיה חייב לי כלום.

עמוס שפירא: כך גם לגבי תוכניות.

עמוס שפירא: זה קיים בכל עסק.

עמוס שפירא: אם אתה רוצה לקבל ממני מחיר מוזל, אתה צריך להתקשר איתי לתקופה.

עמוס שפירא: אם אני נותן לו את כל המידע ומציג לו את כל האלטרנטיבות, אני לא רואה בזה שום פסול.

עמוס שפירא: אני לא כופה ואין לי אקדח.

עמוס שפירא: כל זמן שאני מגלה את התמונה המלאה, זה בסדר.

עמוס שפירא: אני רוצה להתייחס לנקודה של ה-12 שניות.

עמוס שפירא: כאשר מדברים על 12 שניות, שוכחים לומר שנכון שלקוח מחויב עבור דקה מינימום - ואין בזה שום פסול כל זמן שאני מגלה ללקוח את המידע המלא וכל זמן שיש לו אלטרנטיבה – אבל כאשר הוא מחויב כלפי על 12 שניות, על הדקה השנייה הוא מקבל מחיר יותר זול.

גלעד ארדן: אז אם תציג לו בסוף כל חודש כמה אחוז מהשיחות שלו היו פחות מדקה, הוא יוכל לקבל החלטות מושכלות האם שווה לו להמשיך בעניין הזה.

גלעד ארדן: כיוון שי כל כך הרבה נתונים וכל כך הרבה חבילות, אין יכולת אמיתית לצרכן הקטן לעקוב אחרי זה.

גלעד ארדן: אם תראה לו בסוף החודש ש-60% מהשיחות שלו היו פחות מדקה, הוא לא ימשיך עם החבילה הזאת שמחייבת אותו לדקת מינימום.

גלעד ארדן: בניגוד למה שהראתם במצגת, יש לי פה חשבון של סלקום ושל אורנג' ואני לא רואה את החלוקה של מחיר פר יחידה.

גיל שרון: יש.

קריאה: קיבלנו השבוע ממשרד התקשורת מכתב שאומר שאנו עומדים בתקן.

גלעד ארדן: בואו תראו לי את זה.

אבנר דוד: אם לא, אתה תנצל בפומבי.

גלעד ארדן: אני לא אתנצל, אני עדיין שואל.

אבנר דוד: אתה קובע.

אבנר דוד: תגיד אני לא מוצא, אבל אל תגיד שאין.

גלעד ארדן: הטענה שלי היא למשרד התקשורת ולא אליכם.

גלעד ארדן: הם היו צריכים לדרוש את זה באותיות קידוש לבנה.

גלעד ארדן: אין לי טענה אליכם.

אבנר דוד: יש לך טענה.

גלעד ארדן: אין לי טענה אליכם.

גלעד ארדן: זאת זכותכם להציג את החשבון כפי שאתם רוצים.

גלעד ארדן: תפקידו של משרד התקשורת הוא לדרוש סטנדרט של שקיפות.

אבנר דוד: משרד התקשורת קבע תקן.

גלעד ארדן: אז התקן לא טוב.

גלעד ארדן: אני לא בא אליכם בטענות.

גלעד ארדן: אם אחרי התקן, אני צריך לחפש ועדיין לא מצאתי כמה עולה פר דקה, התקן לא טוב.

גלעד ארדן: אי אפשר להבין מהחשבון הזה, כמה עולה לי השיחה בסוף החודש.

רונית תירוש: חבר הכנסת ארדן, אני מציעה שתעביר להם את החשבון ואולי עד סוף הישיבה נראה את זה.

עמוס שפירא: אני רוצה להשלים את הדברים.

עמוס שפירא: לכל לקוח יש מסלול כפי שהוא רוצה.

עמוס שפירא: יש מסלולים עם ויש מסלולים בלי.

רונית תירוש: אתה טוען שיש חלופה.

עמוס שפירא: בוודאי שיש.

מאיר בן-בסט: לפני כמה חודשים עשינו שיחות לכל החברות, חוץ מלמירס, למוקדי מכירות, והתעניינו בתוכניות.

מאיר בן-בסט: בחברה אחת כל המוקדנים דיברו רק על דקת מינימום.

מאיר בן-בסט: בחברה אחרת חצי אמרו שיש תוכנית של 12 שניות וחצי אמרו שאין.

מאיר בן-בסט: בחברה השלישית כמעט כולם אמרו שיש תוכנית של 12 שניות.

עמוס שפירא: אני יודע שיש אלטרנטיבות.

מאיר בן-בסט: השיחות האלה מוקלטות.

רונית תירוש: אבל הוא אמר שיש אלטרנטיבות.

מאיר בן-בסט: אני הוכחתי שאין.

עמוס שפירא: תגיד שאצלי אין.

מאיר בן-בסט: לא אמרתי שמות.

אהוד פלג: אני מחזיק בידי הסכם של אחת החברות הסלולריות.

אהוד פלג: שם כתוב באחד הסעיפים: "בלוח התעריפים עשויים לחול שינויים מעת לעת על פי שיקול דעתנו, לפי הוראות הרישיון או משרד התקשורת, על פי הוראות הדין וכאמור בתוכנית התעריפים בה בחרת".

אהוד פלג: במקרה שאתה רוצה להפסיק, אתה נדרש מיידית לשלם את כל יתרת התשלום.

אהוד פלג: יש פה בעצם החתמה של הצרכן על הסכמה מראש לשינוי חד צדדי של החוזה, כאשר הפיקוח שצריך לחול על העניין הזה אמור להבטיח לצרכן שלא יהיה לו מה לומר אז, למעט האפשרות להפסיק את התוכנית ולהיות כבול באותם דברים שהוזכרו פה.

אהוד פלג: הוא סומך על כך שמישהו מפקח על הבקשות של החברות לשינוי תעריפים.

אהוד פלג: לכך נועדה השאלה שלי שכוונה למשרד התקשורת, האם ההודעה הזאת שחברות הסלולר חייבות לפנות למשרד התקשורת לפני שינוי תעריף אומרת שהן צריכות לנמק את השינוי הזה?

אהוד פלג: האם מישהו בודק ונותן להן אישור לאחר שהוא בדק את התחשיבים האלה?

אהוד פלג: יתרה מכך, באותו הסכם שתאריכו אפריל 2006, כמה שנים לאחר שנכנס הרישיון של החברות הסלולריות לתוקף, עדיין הלקוח חתום על הסכם שאומר: "הסכם זה כפוף לאישורו של שר התקשורת, אשר טרם ניתן".

אהוד פלג: בתנאי הרישיון האישור של שר התקשורת צריך לבוא לפחות שלושה חודשים לפני שעושים שימוש בהסכם הזה.

אהוד פלג: האישור צריך להיות צמוד להסכם ההתקשרות, ולוח התעריפים צריך להיות צמוד להסכם ההתקשרות.

אהוד פלג: השאלה שאני מבקש להעלות, היא מה היא רמת הפיקוח ואיך מוגן הצרכן על ידי הרגולטור.

אברשה בורשטיין: צריך לעשות הבחנה בין השוק העסקי לבין השוק הפרטי.

אברשה בורשטיין: גם חבר הכנסת זיו וגם חבר הכנסת ברוורמן דאגו מההיבט הזה.

אברשה בורשטיין: בשוק העסקי יש תחרות אמיתי.

אברשה בורשטיין: מירס היא היום חברה של 425,000 מנויים.

אברשה בורשטיין: למרות השוק הרווי, בשנתיים האחרונות צמחנו ב-43%.

אברשה בורשטיין: 75% מבסיס הלקוחות שלנו הוא מוסדי-עסקי.

אברשה בורשטיין: אני כל יום מתחרה.

אברשה בורשטיין: אנחנו לא שחקן דומיננטי בשוק הפרטי, השוק הצרכני של משקי הבית, אבל אנחנו נכנסנו בשנת 2005 למגזר החרדי הכולל 250,000 מנויים.

אברשה בורשטיין: הצלחנו להוריד את המחירים עד 25%.

אברשה בורשטיין: העלאות המחירים האחרונות לא נגעו במגזר הזה.

רונית תירוש: האם אתה יכול להיכנס גם לסקטור הפרטי ולהוזיל מחירים?

אברשה בורשטיין: האם סקטור חרדי זה לא שוק פרטי?

רונית תירוש: אני התכוונתי לשוק החילוני.

אברשה בורשטיין: הכוונה של מירס היא להיכנס למגזר הזה עם טכנולוגיה עתידית אחרת.

אברשה בורשטיין: אני פונה אל משרד התקשורת ומבקש, תשחררו את העניין הזה של התדרים.

אברשה בורשטיין: תאפשרו למירס להיכנס ולעשות את הפריצה הזאת בהקדם האפשרי.

רונית תירוש: הוא הסביר קודם על ווי מקס.

עדי בירן: מנכ"ל מירס ניסה להיכנס לשוק הפרטי כמותג ששמו אמיגו, אבל לא היה להם את האומץ להשקיע בשוק הפרטי את מה ששלוש החברות עשו.

רונית תירוש: אני לא נכנסת לעניין הזה.

עדי בירן: הוא יושב פה ובוכה.

רונית תירוש: הוא לא בוכה.

רונית תירוש: אני מצטערת שאתה הערת את הערה הזאת.

רונית תירוש: אנו לא עושים פה תחרות בין החברות.

מרב בארי: מי שראה את המצגת, חושב שתחרות פרועה וסוערת מתרחשת בין שלוש חברות הסלולר.

מרב בארי: היה נדמה, שמדובר בתחרות אגרסיבית בין שלוש חברות הסלולר.

מרב בארי: אני מסייגת את מירס ומוציאה אותה מהכלל, והתגובה כאן לדברים של מנכ"ל מירס ממחישה את הדבר.

מרב בארי: העובדה שמדובר בשלוש חברות גדולות מול השוק הפרטי, שחולקות את השוק בצורה דומה, בשוק שלא משנה בו מי אשם בו יש חסמי כניסה מאוד גדולים לחברות נוספות.

מרב בארי: עדיין קיימים בו חסמי מעבר מאוד משמעותיים עבור הלקוחות, גם אם התקן מוצלח וגם את התקן לא מוצלח.

מרב בארי: בפועל ללקוחות קשה להשוות בין חברות.

מרב בארי: הם לא עוברים בין החברות.

מרב בארי: הנתונים מלמדים שהצרכנים לא עוברים מחברה אחת לשנייה.

מרב בארי: חסמי המעבר האלה, מעבר לזה שהם מקבעים את היכולת של החברות לגבות מחירים גבוהים יותר מהצרכנים שלהם, הם גם מהווים חסם כניסה לחברות שירצו לחדור לשוק הפרטי והעסקי.

מרב בארי: לעובדה שגורמים שנמצאים מחוץ לשוק יכולים להיכנס בקלות יחסית לשוק, ומאיימים איום מבחוץ, יש לה משמעות גדולה.

מרב בארי: זה לא מתקיים היום בארץ, בגלל החסמים הגבוהים.

מרב בארי: שמעתם את מנכ"ל מירס, החסמים שלו לכניסה לתוך השוק הפרטי הם מאוד גבוהים.

עמוס שפירא: אלה רק השקעות.

עמוס שפירא: זה לא חסמים של רגולטור מסוים.

מרב בארי: חסם כלכלי הוא חסם כניסה, וזה לא משנה אם החסם הזה הוא חסם אבסולוטי שהרגולטור לא נותן תדרים, או שהחסם הוא כלכלי שיוצר מצב שבו לא יהיה כדאי לחברות להיכנס.

מרב בארי: שמעתי את מר שפירא מדבר על העניין של חסמי מעבר, ועל זה שאף אחד לא כופה על הלקוחות.

מרב בארי: גם כפייה כלכלית או כבילה כלכלית, מהווה כבילה.

עמוס שפירא: האם כאשר אני מציע ללקוח הצעה אטרקטיבית והוא בוחר, זו כבילה?

מרב בארי: כן.

מרב בארי: אם אתה מתקשר בבלעדיות, כמו שעושות הרבה חברות בעלות כוח שוק, בהסכמים ארוכי טווח של שנתיים-שלוש בשוק שאין בו מעברי צרכנים וזה מה שמקבע את מעברי הצרכנים, זו כבילה כלכלית.

מרב בארי: אני לא חושבת שזאת עבירה על חוק ההגבלים, אבל זה בהחלט חסם מעבר של הצרכנים.

עמוס שפירא: שהצרכן בחר בו מבחירה חופשית.

מרב בארי: זה בכלל לא משנה.

עמוס שפירא: בוודאי שזה משנה.

עמוס שפירא: כאשר יש לו אלטרנטיבה גם לבחור במסלול אחר שבו הוא לא מתקשר איתי ל-36 חודשים, זה בסדר.

עמוס שפירא: זה קיים גם בענף הביטוח ובענפים אחרי.

עמוס שפירא: הלקוחות תמורת מחיר זול יותר מתחייבים לתקופה מסוימת.

מרב בארי: בסופו של יום יכול להיות שלצרכן יש מידה של בחירה.

מרב בארי: אנחנו שומעים כאן את אנשי משרד התקשורת שאומרים, שגם זה בסימן שאלה.

מרב בארי: בפועל, זה שמצליחים ליצור תוכניות שיוצרים את הכבילה לאורך זמן, זה גם מקבע את היכולת של החברות לפעול מול אותו לקוח בלי פחד שהוא יעבור מהן, וגם מקבע את זה שגם לו היו תדרים וחסמי הכניסה לשוק היו נמוכים יותר, היה קשה יותר לחברות אחרות לחדור פנימה.

מרב בארי: משרד התקשורת עושה צעדים להורדת חסמי מעבר, שמהווים גם חסמי כניסה לשוק וגם הורדת חסמי כניסה עצמם.

מרב בארי: צריך לחזק את הידיים של משרד התקשורת בהקשר הזה.

מרב בארי: לחשוב שאנחנו יכולים לשבת על זרי דפנה כי מדובר בשוק תחרותי, זה לא נכון.

מרב בארי: אני לא חושבת שמצב שבו שלוש חברות שאין עליהן איום, השוק הוא מאוד תחרותי.

מרב בארי: זה לא אומר שהשוק לא תחרותי בכלל, אבל זה לא מצב בו אפשר לשבת על זרי דפנה.

מרב בארי: עדיף לעשות את השינויים בפן המבני שלהם, של הורדת אותם חסמי מעבר ולא בפן הפיקוחי של טיפול בסימפטום ולא בבעיה.

מרב בארי: כאן אנו עוזרים למשרד התקשורת לבחון את כל הבעיות של חסמי מעבר וחסמי כניסה.

מרב בארי: צר לנו שבהקשר של ניידות המספרים, הדברים תקועים.

מרב בארי: אנו כן חושבים שאפשר היה לקדם אותם יותר ממה שנעשה.

מרב בארי: צר לנו לראות, שהדברים הם תקועים.

רונית תירוש: אני רוצה לסכם את הדיון.

רונית תירוש: אני חייבת לומר, שהופתעתי.

רונית תירוש: מעבר להצעה לסדר שהגישה חברתי, חברת הכנסת אורית נוקד, אני כלקוחה חשה שיש עלייה במחירים.

רונית תירוש: אני קוראת בעיתון שסלקום מצטרפת לפרטנר ומעלה תעריפים בשיעור ממוצע של 5% החל מהיום.

רונית תירוש: אני שואלת את עצמי, איך זה מתיישב עם הגרפים היפים המראים ירידה.

רונית תירוש: אני הבנתי שבתוך כל מכלול התעריפים יש רכיבים שונים, וכאשר רכיב אחד עולה אתם דואגים להוריד במקום אחר.

רונית תירוש: כנראה שבשורה התחתונה העובדה היא שיש ירידה.

רונית תירוש: העובדה היא, שמריל לינץ' אמרו את מה שאמרו, שזה מנורמל.

רונית תירוש: אני מברכת על זה שזה בתהליך ירידה, ואני רוצה לקוות שזה ימשיך לרדת.

רונית תירוש: הוועדה מציינת לחיוב את ההחלטה של משרד התקשרות, להתקשר לחברת התקשורת הבריטית נרה, כדי לראות כיצד ניתן לשפר ולהוזיל עלויות.

רונית תירוש: הרי מדובר פה בתנאי עבודה שונים.

רונית תירוש: הצרכנים ודאי יברכו על כך.

רונית תירוש: בהקשר הזה אנחנו נקיים כאן דיון נוסף לאחר שנרה תגיש את המלצותיה למשרד התקשורת.

רונית תירוש: אנחנו נדרוש שיהיה פיקוח עם סמכויות לראש תחום פיקוח על שירות לצרכן במשרד התקשורת, מר בן בסט.

רונית תירוש: אנו נרצה לראות יותר התערבות שלך ברמה של פיקוח, ומימוש סמכויות שיש לך, שגם המועצה לצרכנות ומנכ"לה אמרו שיש כאן סמכויות שלא ממומשות כרגע.

מאיר בן-בסט: הסמכות היא לשר.

רונית תירוש: אני מקווה שהשר יסמיך אותך יותר.

רונית תירוש: מנגד, אני מבקשת שחברות הסלולר תקיימנה את מה שהן חתומות עליו במסגרת ההסכמים.

רונית תירוש: זה אומר שעל כל העלאת מחירים אתם תודיעו לנציגי משרד התקשורת, על מנת שהם יוכלו להביע את דעתם ועמדתם בנושא.

רונית תירוש: ראינו שלא מוצו הדברים.

רונית תירוש: אתה טוען שלא כובלים אף אחד ויש פה מצב של שוק חופשי ויש חלופות, ואילו המשנה לממונה על ההגבלים אומרת שזה קיים במידה מופחתת.

רונית תירוש: אני מציעה, שתמשיכו להידבר ולקחת בחשבון הצעות שעלו כאן, כמו זו של מציעת הבקשה.

רונית תירוש: אולי תחשבו להוזיל את התעריפים של עלויות הבסיס, שזה משרת את כלל העם, ותעלו תעריפים למי שצורך את הפונקציות האחרות, שגם הן נדבך בשיקולים של צרכן האם להתקשר לרשת כזאת או אחרת.

רונית תירוש: תודה רבה, הישיבה נעולה.